175 
och alpina trakter. Den har ocksâ i vissa fall lem- 
nat nya upplysningar om de lägre systematiska enhe- 
terna, om arternas variationsförmaga. Deremot har 
denna granskning icke kommit mig att frângâ min 
nppfattning om arternas begränsning, om jag undan- 
tager, att den misstanken vaknat hos mig, att jag 
under leevigata fort former, tillhörande tva, lät vara 
mindre skarpt begränsade, arter. En del af de norr- 
ländska hit hänförda exemplaren, särskildt den pa 
graal förekommande formen, hvilken af Th. M. Fries 
räknats till R. sophodes , syns mig allt för mycket af- 
vika saväl fran maculiformis i Hepps exs. som fran 
den af Norrlix utdelade leevigata. Med det undersök- 
ningsmatarial, som stätt till mitt förfogande, har det 
dock icke lyckats mig att uppdraga nagon säker gräns 
mellan denna norrländska form och hufvudmassan af 
min leevigata. Det maste derför lemnas ät kommande 
undersökningar i naturen att utreda, huru härmed 
förhäller sig. 
Föreliggande meddelande, som stöder sig pa un- 
dersökningen af nämnda samlingar, är afsedt att ut- 
göra ett supplement till min uppsats i Bihanget tili 
Vetenskapsakademiens Handlingar. Jag vill häri dels 
lemna nagra bidrag tili kännedomen om de deri be- 
handlade arternas utbredning, dels beröra ett par for¬ 
mer, som först nu blifvit mig närmare bekanta, dels 
oçksâ noggrannare, an som hittills skett, beskrifva 
den för södra Sverige nya Rinodina cacuminum 
(Th. Fr.). 
Rinodina pyrina (Ach.) Arx. 
Malme, Rin. soph, et ex. pag. 19. 
In Suecia meridionali haud rara. Ad loca nata- 
lia in opusculo meo enumerata hæc sunt addenda: 
Scania: jam e permultis locis cognita; 
RleJcingia: Karlshamn et Holje (Hulting ; in herb. 
Hulting) ; 
