196 
gömme oeh blommor obekanta. Tufvor mycket tâta, 
luddiga och ’’gördlade”, nedtill bruna, ofta höga. 
Norge, nära Kongsvold pâ klippor! 
37. Bryum zonati/orme Kindb. n. sp. 
Blad tätt sittande, nästan runda, trubbade och 
nästan trubbiga, stundom med listbärande kanter, de 
öfversta med kort udd; nerv ej ntlôpande. Spor- 
gömme och blommor ej funna. Liknar B. zonatum 
men tufvorna äro lägre, heit och hâllet bruna. 
Norge, nära Kongsvold pâ klippor! 
38. Bryum flavescens Kindb. enumer. bryin. dov- 
rens.; revue bryol. 1896. 
Denna art star mellan B. arcticum och B. Lind- 
bergii Kaurin, närmast den senare genom de ofta tan- 
dade cilierna, det gulaktiga peristomet och de gul- 
kantade bladen. 
Blad kor ta, nästan aflânga, knappt nedvikna, 
vanligen bredt gulkantade, ofta slutligen brunröda, 
stundom nedlöpande; nerv kort utlöpande, gulaktig 
eller brun. Sporgömme tjockt, nästan omvändt ägg- 
formigt, snedt och ofta krökt, slutligen brunt; yttre 
och inre peristom gula; cilier ofta med bihang. Stam 
lag, mera tydligt tufvad än hos B. arcticum. 
Vanligen synoik. Sporer stora. 
Fjellklippor. Norge, nära Kongsvold! 
39. Bryum (Webera) nitescens Kindb. (nytt 
namn). 
Bryum ("VVebera) nitens Kindb. Laubm. S. u. N. 
(non Hooker). 
Blad aflängt lansettlika, längre och mera spet- 
sade än hos B. crudum , med guld- eller silkesglans 
(icke opaliserande), de öfversta med ännu längre spets- 
del. Sporgömme nästan upprätt eller svagt nedböjdt, 
ej hopsnördt. Hanblommornas kalkblad upprätta. 
Tufvor täta och luddiga. I allmänhet tvabyggare, 
med knopplika hanblommor, sällan synoik. Ofta för- 
blandad med Bryum longicollum Swartz. 
