228 
hvar och en af dessa typer finnas en rnangd modifi- 
kationer i kottefjällens form, liksom naturligtvis ôf- 
vergângsformer mellan de olika typerna existera i 
ymnighet. Systematiskt utförda odlingsförsök i afsigt 
att utrôna, hum pass fixerade de olika kotteraserna 
âro, hafva sâ vidt jag vet icke utförts, men den om- 
ständighet, att man stundom inom ett ganska stort 
granbestând kan träffa en af dessa raser tämligen 
oblandad, synes dock tala för en icke obetydlig grad 
af fröbeständighet. Noggranna och öfver ett större 
omrâde utförda undersökniugar skola säkerligen äfven 
visa, att denna stora variation i frâga om kottarnes 
byggnad star i nâgon viss relation till specifika ka- 
raktärer hos det vegetativa skottet, men iakttagel- 
serna häröfver äro för närvarande allt för fa och ofull- 
ständiga för att tillâta nagra slutsatser. 
För att anföra nagra exempel pa egendomligare 
kotteraser, vill jag beskrifva ett par former jag an- 
träffat. Den ena fann jag sornmaren 1889 vid ett 
besök i Skurugata, Huit s:n, norra Smaland. Under 
en medelalders gran, som icke enligt hvad jag kunde 
iakttaga företedde nagot anmärkningsvärdt i sitt yt- 
tre, hittades en mängd kottar, hvilka alia utmärkte 
sig genom en egendomlig form pa kottefjallen. Form 
och storlek pa kottarne öfverensstämde med normala, 
medelstora kottars. Kottefjället (fig. a, nat. storl.) är 
framtill bredt afrundadt och försedt med en c:a 4 
mm lang, afsatt, mer eller mindre djupt urnupen, 
pa utsidan grundt rännformad spets Nyssnämnda ra& ' 
torde böra betraktas som en modifikation af rund- 
fjällskottetypen stâende pâ öfvergangen till rätfjälls- 
kottarne. En liknande form har jag äfven antraflat 
vid Flottsund i närheten af Upsala, men spetsen pa 
fjällen hos denna är nâgot längre utdragen cch ej 
sa skarpt afsatt som pâ Smâlandsformen. I allmänhet 
förefaller det som skulle modifikationer af rätfjälls- 
