277 
otvifvelaktigt sökas pâ annat hall. Xerofilt utveck- 
lade arter, vâxande pâ omrâden med riklig vattentill- 
försel äro kända snart sagdfc frân de mest olika de- 
lar af världen. Men hur den xerofila utveckliugen 
skall i alia förekommande fall tolkas, är ännu langt 
ifrân bragdt till full klarhet. Orsaken därtill är heit 
visst i ena fallat en, i andra fallet en annan. Betrâf- 
fande nu i frâga varande arter synes mig det anta- 
gandet rimligt att den xerofila byggnaden afser vârn 
mot frost och vinterköld. Bladen äro ocksâ hos alla 
de nämda arterna, sa vidt jag kunnat finna öfver- 
vintrande, hvilket för de nämnda växterna säkerligen 
är af en icke oväsentlig betydelse. Inom dessa ar- 
ters utbredningsomräde äro dimmor och fullständigt 
molnbetäckt himmel regel och belysningsförhallandena 
därför relativt ogynsamma. Assimilationsarbetet är 
härigenom försvagadt. Detta kan dock kompenseras 
genom detsammas utsträckning öfver en längre tid, 
och genom dessa arters xerofila byggnad och i följd 
däraf öfvervintrande blad är detta möjliggjordt. Väl 
inträffar under vintermânaderna gang efter annan 
frost da assimilationsarbetet afbrytes, men i regel 
torde under vintertiden inom de västligaste delarne 
af vart omrade, hvarest värmegraden växlar inom 
mycket tranga gränser under âret, temperature« vara 
öfver 0° och assimilationsarbetet sâledes vara möjligt. 
Behofvet af att pâ grund af deu svaga belysningen 
utsträcka assimilationsarbetet öfver sa lang tid som 
möjligt och begagna hvarje tillfälle till dess bedrif- 
vande synes mig hafva varit kanske den enda eller 
âtminstone en bidragande orsak tili utvecklandet af 
dessa arters xerofila byggnad. 
En biologisk egendomlighet, som i senaste tid 
fatt sin som det vill synas rätta tolkning och som star 
i samband med svag belysning ma ock omnämnas. De 
bâda bokarterna visa inom de nederbördsrikäste och 
sâledes svagast belysta delarne af vârt omrâde en i 
