Om Færôernes Ferskvandsalger og om Fersk- 
vandsalgernes Spredningsmaader. 
Af N. Wille. 
(Med en Planche.) 
Færôernes Algeflora har hidtil ikke været saa 
synderligt paaagtet og særlig har dette været Til- 
fældet for Ferskvandsalgernes Vedkommende. Af J. 
Landt (Forsög til en Beskrivelse over Færôerne, Kjö- 
benhavn 1800) nævnes blandt andre Planter ogsaa 
nogle faa Ferskvandsalger, men de ere som man 
kan vente ikke saa lette at gjenkjende efter haus 
körte og ufnldstændige Beskrivelser. Senere besögtes 
Færôerne i Aaret 1817 af den fremragende Algolog 
H. C. Lyngbye, som i sit berömte Arbeide ’’Tentamen 
liydrophytologiæ Daniæ. Hafniæ 1819” optager endel 
Algelokaliteter fra Færôerne, men for Ferskvandsal- 
gernes Vedkommende er ogsaa dette til liden Hjælp. 
da de fleste af dem ikke sikkert kunne bestemmes 
efter Nutidens Artsbegrændsning uden at man har 
Tilgang til de af Lyngbye samlede Orginalexempla- 
rer, saaledes. som Bornet og Flahault har liavt for 
enkelte af de blaagrönne Algers Vedkommende, idet 
der fandtes Exemplarer i Thurets Herbarium. 
I 1867 besögtes Færôerne af Professor E. Bost- 
rup og Dr C. A. Feilberg, som foretoge rige botani- 
ske Samlinger, hvoriblandt ogsaa endel Ferskvands- 
«.lger, som for den störste Del bleve besternte af Dr 
O. Nordstedt, saaledes at disse Bestemmelser ere fuldt 
tidsmæssige. I sit Arbeide om Færôernes Flora *) 
giver Bostrup en Fortegneise blandt andet over alle 
0 E. EostrUP; Færôernes Flora, en floristisk Skitse. hovedsa- 
gelift- gründet paa Udbyttet af Eeiser paa disse 0er, foretagne 
Sommeren 1867 af cand. phil. C. A. Feilberg og Seminarielærer E. 
Eostrup (Botanisk Tidsskrift. B. 4. Kjöbenhavn 1870—71. S. 87 
O. S. V.). 
Hot. Not. 1801. 
1 
