20 
Naar man nu betænker, at aarligen tusinder af 
Fugle trække disse nævnte Veie og at dette vel har 
paagaaet i nogle tusinde af Aar, da forekommer det 
mig, at der paa denne Maade har været saa god 
Anledning for de forholdsvis faatallige Ferskvands- 
alger, som lindes i nævnte nordlige Lande til at 
blive transporterede til sine nuværende Voksesteder, 
at man ej behöver at tage vældige Naturrevolutioner 
tilhjælp for at for klare der es Udbredelse. Det fore¬ 
kommer mig sandsynligere og mere nögternt at for- 
klare disse Forholde ved Kræfter, som virke den 
Dag idag, gjentage sig hvert Aar og hvis Vir- 
kemaade kan underkastes Iagttagelser og Experi¬ 
menter. 
Ved de i det foregaaende fremsatte Antagelser 
om Ferskvandsalgernes Spredningsmidler vil ogsaa 
mange Ferskvandsalgers paafaldende udstrakte, ofte 
næsten kosmopolitiske Udbredelse kunne finde en 
usögt og let Forklaring. 
Boldt 1 ) anförer vistnok mod en saadan Opfat- 
ning Hults 2 ) Udtalelse om, att ’’mossornas spridning 
öfver lânga sträckor är oväntadt betydelselös”, men 
först og fremst kan jeg ikke medgive Berettigelsen af, 
at et B-esultat, som er fundet for Mossernes Yedkom- 
mende, udenvidere overföres til at gjælde ogsaa for 
Ferskvandsalgernes; thi det kan jo forholde sig som 
ogsaa Hült (1. c. p. 9) selv siger: ”att mossornas sprid¬ 
ning motverkas af nagot ännu ej beaktadt förhallande’ 1 
og dernæst kan jeg heller ikke finde, at det af Hult 
paapegede er tilstrækkeligt til at berettige til at op- 
stille en saadan generel Paastand som at ”mossornas 
spridning öfver lânga sträckor är oväntadt betydel- 
selös”, da de anförte Fakta vistnok ogsaa kunne tol- 
kes paa en anden Maade. 
*) R. Boldt, 1. c p. 127. 
2 ) R. Hult, Mossfloran i trakterna mellan Aavasaksa och 
Pallastunturit (Acta Societatis pro fauna et flora fennica. Vol. 3. 
Helsingforsiæ 1886—88 p. 13). 
