35 
större hos b. Hos Sonchus, Vicia ocb Pisurn eger 
deremot ett annat förhallande rum; b. formen är tyd- 
ligt sämre utvecklad; stammen är klenare (fast längre), 
bladen mindre, bladparen hos Vicia färre etc. An- 
gäende orsakerna tili detta olika förhallande hos de 
olika försöksväxterna skall jag i det senare aterkomma 
tili dem och öfvergar derför tili de olikheter, som 
yttra sig i den anatomiska byggnaden. Jag har der- 
vid fästat afseende vid bladens 1) epidermis jemte 
2) klyföppningar och 3) harbildningar, 4) palissad- 
parenkym, 5) svampparenkym ; dessutom, fast mera 
ofullständigt, vid 6) ledningssystemet och 7) det me- 
kaniska systemet i stam och bladskaft. Beträffande 
bladen har jag alltid jemfört füllt utvuxna sädana. 
1) Epidermis. Olikheterna i epidermis byggnad 
yttra sig i cellernas 1) storlek i a) tangential och 
b) radial rigtning, 2) konturer pa tangentialsnitt 
samt i 3) tjockleken af de yttre och radiala väggarna. 
Angäende cellernas storlek anger Dufour 7 ) i sina 
undersökningar öfver växter utvecklade i soi och 
skugga ss. allmän slutsats, att hos solformen cellerna 
äro större i alla rigtningar. Dä emellertid flertalet 
af nans teckningar visa raka motsatsen beträffande 
den tangentiala utsträckningen, och vexlande förhäl- 
lande synes ega rum beträffande den radiala utsträck¬ 
ningen, förefaller mig ofvannämda slutsats vara gan- 
ska tvifvelaktig. Hos alla växter jag användt vid 
mina försök äro cellerna i tangential rigtning större hos 
b. formen; detta gäller bade den öfre och undre si- 
dan af bladet; hos de fiesta är skilnaden mest ut- 
präglad a den undre sidan. Beträffande cellernas 
storlek i radial rigtning eger deremot ett växlande 
förhallande rum. A öfre sidan äro hos Sonchus cel¬ 
lerna betydligt lägre hos b., hos Pisum, Vicia och 
Ulmus obetydligt lägre, hos de öfriga fins ingen skil- 
nad mellan a. och b. A undre sidan synas cellerna 
ofta vara tvärtom nagot högre hos b., sa hos Sonchus 
