37 
stör re hos b.; Sonchus , Vicia och Visum förhalla si g 
omvändt, i det klyföppningarna äro ansenligt mindre 
hos b ., isynnerhet hos Vicia, der de föga uppnâ mer 
an 1 1 3 af storleken hos a. formen. 
Klyföppningarnas fördelning a öfre och undre 
bladytan framgâr af ofvanstaende tal. Hos flertalet 
är som synes förhallandet detsamma hos a. och b. 
Hos Sonchns har endast b. klyföppningar â öfre sidan. 
Vicia och Pisum ha deremot relativt (d. v. s. i för- 
hallande tili antalet klyföppningar â undre sidan) 
färre klyföppningar â öfre sidan hos b., hvilket möj- 
ligen kan stâ i samband med olika ställning hos bla¬ 
den, hvarom jag för tillfället ej närmare kan yttra 
mig; hos flertalet af de växter Düpoür 7 ) undersökt 
är emellertid pa samma sätt skilnaden i klyföppning¬ 
arnas antal mellan soi- och skuggformen större â öfre 
sidan än â undre. 
3) Harbildningar. Der sadana förekomma, äro 
de sparsammare hos b. formen. 
4) Palissadparenkymet är den väfnad, som 
vid undersökningar öfver soi- och skuggväxter adra- 
git sig den mesta uppmärksamheten. 
Enligt öfverensstämmande iakttagelser af Stahl 8 ), 
Pick 9 ), Johow 10 ), Dufour 7 ) äro cellerna i radial rigt- 
ning mer a sträckta i soi än i skugga. I öfverens- 
stämmelse dermed äro hos de af mig undersökta väx- 
terna i allmänhet cellerna mera sträcJda i radial rigt- 
ning hos a. Skilnaden är hos Sonchus och Pisum, 
men i synnerhet hos Bibes iögonenfallande, hos de 
öfriga mer eller mindre obetydlig, hos Fuchsia och 
Heliotropium künde jag ej iakttaga nagon säker 
skilnad. 
Beträffande palissadcellernas storlek i tangential 
rigtning är deremot förhallandet vexlande. Hos de 
af Stahl 8 ) undersökta växterna äro cellerna i tan¬ 
gential rigtning större hos skuggformen. Samma för- 
hällande utmärker b. formen hos Bibes, Ulmus, Bosa, 
