41 
att betrakta sasom en tillpassning till den svagare 
transpirationen; härmed vare icke sagdt, att palissad- 
cellformens nppkomst eller allmänna fysiologiska funk- 
tion star närmast i sammanhang raed transpirationen, 
utan endast att växterna i palissadparenkymet liksom 
i öfriga väfnader ega medel att reglera transpiratio¬ 
nen, en uppfattning, som for öfrigt fullständigt ge- 
nomförts af Lesage 11 ). Beträffande de färre klyföppning- 
arna hos b. synes detta motsäga, att tillpassning tili 
den svagare transpirationen skulle ega rum; dock far 
man härvidlag som lätt inses taga hänsyn ej tili 
klyföppningarnas antal â samma bladyta, utan rättare 
i förhallande tili samma bladmassa; förhallandet skulle 
da möjligen bli ett annat. 
De förändringar, som särskildt utmärka b. formen 
hos Sonchus och Vicia (och i hufvudsak Pisum), synas 
antyda, att dessa växter deremot i det stora heia taget 
ej kunna anpassa sig tili det värmestralarna beröfvade 
ljuset; nämda förändringar synas vara af rent pato- 
logisk natur eller kunna sägas beteckna en börjande 
etioleringsföreteelse, som yttrar sig i korthet sagdt 
genom en sämre utveckling af heia växtstandet (om 
man franser längdtillväxten) samt mindre diffentiering 
af väfnaderna (särskildt af svampparenkymet; enligt 
Rauwenhoff l2 ) karakteriseras etiolerade växter i sin 
hire byggnad bl. a. genom odifferentieradt svamppa- 
renkym). Orsaken tili detta afvikande förhallande 
hos Sonchus, Vicia och Pisum fran de öfriga växter 
jag undersökt mäste tydligen vara, att för dessa 3 
växter de mörka värmestralarna äro ett nödvändigt 
vilkor för en normal utveckling ; hvilken roll de der- 
vidlag spela maste sâsom redan i början framhallits 
tillsvidare lemnas oafgjordt; högst sannolikt är emel- 
lertid, att det är i deras egenskap af transpirations- 
befordrare, som de äro nödvändiga ; det skulle m. a. 
o. vara den minskade transpirationen, som är orsaken 
tili nämda växters patologiska utbildning, när vär- 
