42 
mestrâlarna beröfvas dem. För en sâdan uppfattning 
talar det fôrhâllande, att det just är genom att be- 
röfva växterna de lysande strâlar, som enligt flertalet 
forskare bl. a. Wiesner 3 ), Henslow 13 ) aro de mest 
verksamma vid transpirationen, nemligen de blâ-vi- 
oletta, som den karakteristiska etiolerade skuggFormen 
uppkommer (enligt Sachs 14 )), under det att i blâtt 
ljus den normala formen uppkommer, blott man sör- 
jer för, att en del af växten befinner sig i vanligt 
ljus och kan underhâlla tillräcklig assimilation (Vines 15 )). 
Afgörande för saken vore, om man, sedan man aflägsnat 
värmesträlarne, künde medelst andra transpirationsbe- 
fordrare ss. torr luft framkalla den normala formen. 
Vesque et Viet 2 ) funno, att fuktig luft + ljus fram- 
kallar starkare etiolering än torr luft -f- mörker, pa 
grund hvaraf de uttala den formodan, att etioleringen 
i första hand uppkommer genom minskad transpira¬ 
tion. Till samma slutsats kommer af andra grunder 
Palladin 16 ). 
Skulle den börjande etioleringen hos Sonchus, 
Vicia och Pisum verkligen härleda af den minskade 
transpirationen, sä är det dels egendomligt, att redan 
den minskning, som framkallas genom borttagandet af 
värmosträlarna, är tillräcklig att astadkomma etiole- 
ringsföreteelser, dels och framför allt, att det endast 
är hos somliga växter, som en sâdan minskning fram- 
kallar etioleringsföreteelser (hvilket m. a. o. betyder, 
att de ej kunna anpassa sig), i det andra utveckla 
sig normalt med anpassning tili den förändrade trans¬ 
pirationen. Orsaken tili detta olika lörhallande kan 
endast vara, att de förra för en normal utveckling 
nödvändigt behöfva sa stark transpiration, som full- 
ständigt solljus framkallar, de senare deremot kunna 
nöja sig med mindre stärkt ljus, utan att transpira¬ 
tionen blir för svag. I manga fall skulle da kanske 
orsaken tili att s. k. solväxter ej kunna trifvas äfven 
vid ringa beskuggning (hvilket fôrhâllande redan 
