angifver Ch. elegans (frân Vandsdalsvatn i Qvalbö 
pâ Suderö) men anfor som synonymer bade Roths 
(Neue Beiträge zur Botanik, p. 269—273) Rivularia 
elegans och samme författares R. pisiformis. Emel- 
lertid synes hans beskrifning och särskildt hans figur 
(1. c. Tab. 65) endast kunna hänföras tili Ch. pisi¬ 
formis, da det dar antydda förgreningssättet tillhör 
denna art men ej Ch. elegans. Visserligen äro de 
äldre beskrifningarne ej sä tydliga, att icke Lyngbyes 
atgärd att sammansla begge arterna künde synas gan- 
ska berättigad, men senare författare, särskildt Bert- 
hold (Untersuchungen über die Verzweigung einiger 
Süsswasseralgen, Nova Acta d. Ksl. Leop.- Carol. 
Deutschen Akad. d. Naturf.,, Bd. XL, N:o 5, p. 
210—214) ha dock pâvisât en tydlig olikhet i för- 
greningen, i det att Ch. elegans har monopodial för- 
grening med tydligt framträdande, genomgaende huf- 
vudaxel, under det deremot Ch. pisiformis är dicho- 
tomiskt delad i jemnhöga grenar. 
De exemplar jag funnit, pâ Fontinalis antipyre- 
tica vid sjön pâ Molen vid Eide pâ Österö, tillhöra 
den senare arten, och pä ofvan angifna skäl synes 
äfven Lyngbyes uppgift om Ch. elegans vara att hän- 
föra tili Ch. pisiformis, ehuru det naturligtvis ej är 
omöjligt att äfven den förstnämnda kan finnas. 
Cladophora glomerata (L.) Kütz., ymnigt i sjön 
pâ Qvalbö Eide pâ Suderö. 
Trentepohlia aurca (L.) Mart., i ”gjove” vid Tvära 
och Vâg pâ Suderö. 
Plew ococcus vulgaris (Menegh.) Näg. I ett arbete 
af N. Wille ”Om Færôernes Ferskvandsalger og om 
Ferskvandsalgernes Spredningsmaader” hvaraf första 
afdelningen utkommit i Bot. Not. 1897, h. 1, talar 
denne förf. om Landts (Forsog til en Beskrivelse 
over Færoerne s. 233) Byssus botryoides, hvilken 
uppgifves växa pâ husens trävirke och som antagli- 
gen är ofvannämnda art. Jag har otta sett dylika 
