Nâgra iakttagelser öfver växternas spridning. ‘) 
Af Henrik Hesselman. 
Genom ett reseimderstöd för botaniska undersök- 
ningar i Mälarprovinserna, som jag vâren 1895 erhöll 
af Botaniska Sällskapet i Stockholm, bief jag satt 
i tillfälle att under sommaren 1895 studera Vegeta¬ 
tionen i Norrtelge skärgard. Tiden egnades hufvud- 
sakligen ât biologiskt-växtfysiognomiska studier, men 
därjämte gjordes observationer öfver växternas sprid- 
ningssätt. Dâ det ännu torde dröja en tid, innan re- 
sultaten hunnit fullständigt utarbetas, framlägges här 
sâsora ett slags förelöpande meddelande en redogörelse 
för iakttagelserna öfver växternas spridningssätt. 
Växternas vandring öfver större eller mindre 
hafsvidder tili isolerade öar och ögrupper har varit 
föremal för de fiesta växtgeografiska forskares upp- 
märksamhet. Merendels har man dock härutinnan 
inskränkt sig tili teoretiska spekulationer. Blott myc- 
ket fa undersökningar hafva gjorts med hänsyn tili 
de särskilda fröspridningsagentiernas betydelse och lif- 
ligheten af växttransporten. Orsaken härtill har man 
utan tvifvel att söka i de rätt stora svarigheter, som 
äro förenade med dylika observationer. Mina egna 
undersökningar äro därför ännu synnerligen ofullstän- 
diga, men de torde dock erbjuda nâgot intresse, da 
ännu sä fa observationer föreligga pa detta omrade. 
De sund eller hafsarmar, som ätskilja skärgardens 
öar och klippor, äro visserligen icke breda eller vid- 
sträckta, men de kunna dock i ganska hög grad försvara 
växternas vandring, ty ehuru vi hos dem paträffa, 
sasom det s} T nes, synnerligen effektiva anordningar 
för spridning medels olika agentier, föras fröna i de 
’) En redogjörelse för dessa undersökningar ingick i ett före- • 
drag inför Bot. Sällskapet i Stockholm 19 febr. 1896. 
Bot . Aot. 1897. 7 
