100 
ning medels vattnet 1 ). Da fröna af landväxterna i 
allmänhet snart sjunka, sedan de blifvit genomvâta, 
har nog vattnet sasorn spridningsagens mindre bety- 
delse för dem än für de förra, men förekomsten i 
driften af verkliga bind- och löfängsväxter bör dock 
beaktas. 
Fröna undersöktes omedelbart efter insamlandet 
i afseende pâ grobarhet, men endast Montia fontana 
och Plantago maritima gâfvo positiva utslag. Det ne¬ 
gativa resultatet af de öfriga bör nog icke tillmätas 
nagon större betydelse, da orsaken kan ligga i olämp- 
lig tid eller behandling och ingalunda behöfver an- 
gifva, att de icke künde gro. 
Det omrade, pa hvilket fröna insamlades, kan, 
da hafvens diameter var 0,3 m., anslas tili omkring 
75000 qvm. I samband härmed ma omnämnas, att 
frödriften ingalnnda är jämnt fördelad öfver vattenytan. 
Ofta kan man pâ en heit obetydlig sträcka erhalla 
Hera frön än stundom pâ mânga mil. Detta torde 
bero pâ strömningar hos vattnet. 
Det kan tyckas, att dâ ett sa pass litet antal 
frön insamlades pâ en sa stör hafsyta, fröspridningen 
medels vattnet skall hafva in gen eller ringa betydelse, 
men vi ma ihâgkomma, att tiden, under hvilken väx- 
terna invandrat tili skärgardsöarne, lättare kan räk- 
nas i arhundraden och artusenden än manader och 
ar, och under seklenas lopp är sannolikt en sa pass 
svag fröspridning af utomordentlig betydelse. 
För öfrigt torde växttransporten under höst- och 
vârmânaderna vara betydligt lifligare och mera omfat-. 
tande än under själfva Vegetationsperioden. Guppy 2 ), 
som utfört liknande undersökningar i Themsen, har 
genom samma metod, som här användts, under dessa 
1 ) Jmfr. Kolpin Eavn. Om Flydeevnen hos Froene af vore 
Vand- og Sumpplanter. Botanisk Tidsskrift. 19 Binds. Heft. 2. 1894. 
2 ) The River Thames as an agent in Plant dispersal. The 
Journ. of Linn. soc. vol. XXIX. N:o 202 Bot. London. 1893. 
