108 
pas jag sä smàningom kunna samla tnera material 
och förena mina observationer med experiment öfver 
fröns möjlighet alt oskadadt passera foglarnes mat- 
srnältningskanal. 
Bland öfriga i skärgärden förekornmande djur äro 
nägra pelsbärande däggdjur at betydelse für växter- 
nas spridning. Pa de smä holmarna i liafsbandet an- 
träffas ofta räfvar, liarar, ekorrar, och dessa företaga 
ströftäg trän det ena skäret tili det andra, när isen 
slär en brygga öfver fjärdarna och sunden. Erukter, 
försedda med vidhäftningsapparater, fastna visst ej sä 
sällan pä dessa djur. Konservator G. Kolthoff har 
meddelat mig, att han iakttagit kardborrar fastsittande 
i räfvens ytviga päls. Stundom kunna de nog endo- 
zoiskt sprida växter. Sälunda iakttogos ä ett litet, 
teml. isoleradt skär ett par räfvar, hvilka tycktes 
uteslutande lefva af kräkbär och hallon. 
Angäende vindens och isens betydelse säsom sprid- 
ningsagentier har jag icke kunnat göra nägra sär- 
skilda iakttagelser. Huruvida vindar kunna föra äfven 
tyngre, med Hy gapparat försedda frukter eller frön 
nägon längre sträcka., torde vara ganska tvifvelak- 
tigt 1 ). I litteraturen har jag aldrig träffat nägon upp- 
giffc, om att frön skulle iakttagits i det stoft, som af 
orkaner kan föras länga sträckor. Omöjligt är det 
dock naturligtvis icke. Hos Warming (1. c.) finnas 
Hera uppgifter om föremäl, som föras ut i hafvet med 
drifts. Äfven pä drifved kunna frön fastsitta och fö¬ 
ras ansenliga sträckor 2 ). 
En jämförelse mellan de olika spridningsagenti- 
ernas betydelse är mycket svär, och pä grund af de 
fä observationer, som föreligga, torde det vara för- 
liastadt att uttala nägon bestämd äsigt härutinnan. 
*) Jmfr. Hildebrand (1. c.) ocli de Candolle i Géographie bo¬ 
tanique raisonné, II. pag. 613. 
2 ) Kjellman: Fanerogamfloran pa Novaja Semlja och Wajgatsch. 
Ur "Yega-exp. vetensk. iakttagelser^. Bd. I Stockholm 1882, pag. 
351. 
