109 
Om vi ur beräkningen borttaga vatten- och strand- 
växter, och särskildt Carex-arternn ? som väl i allmän- 
het ej oskadadt kunna passera djurens tarmkanal ma¬ 
ste det dock medgifvas, att undersükningens résultat 
peka därhän, att af landväxterna de arter, som utbil- 
dats för epizoisk spridning, âtnjuta en jämförelsevis 
mycket liflig spridning. Det bör sa mycket hellre 
vara fallet, som bärätande foglar i skärgarden äro 
synnerligen vanliga (sasom ander, orrar, masar, snö- 
skator m. fl.). 
Yäxispriduingen är en af de manga faktorer, som 
bestämma växtformationernas sammansättning pa ett 
visst omräde. Yerkan af den lifliga transporter af 
växter med bärlika frukter förminskas dock i betyd- 
lig grad af de förhallanden, under hvilka dessa väx¬ 
ter komma att gro. Hildebrand 1. c.) framhaller sä- 
som en af de vigtigaste fördelarne af fröspridningen, 
att individ af samma art ej komma att gro i hvar- 
andras omedelbara närhet, utan bland andra arter. 
De närmaste slägtingarne äro sasom bekant de farli- 
gaste konkurrenterna. Ett nästan motsatt förhallande 
eger rum med växter, som hafva bärliknande frukter 
och som spridas endozoiskt. Ett stört antal frön falla 
pâ en mycket inskränkt yta, och under den kamp 
om ljus, näring och utrymme, som uppstar mellan de 
unga plantorna, komma endast ett fatal tili utveck- 
ling. Det naturliga urvalet, genom hvilket de star¬ 
kaste ocli för de yttre betingelserna bäst lämpade in- 
dividen komma tili utveckling, bör har â andra sidan 
vara ganska skarpt. 
I den under den förra sommaren undersökta de- 
len af Stockholms skärgard Annas flere egendomligheter 
i Vegetationen, hvilka kunua anses bero pä växternas 
olika spridningssätt. Ehuru en kommande uppsats, som 
redogör för resultatet af de öfrigä undersökningarna, 
närmare ingar pa dessa frâgor i deras helhet, anföras 
dock här nagra förhallandeu, som kunna bel} T sa växt- 
