Ill 
Fiera växter visa i skärgarden ett mycket egen- 
domligfc uppträdande, och orsaken härtill är ntan tvif- 
vel till en del spridningen. Empctrum nigrum är pä 
det Upländska fastlandet tili sin förekomst inskränkt 
tili mossar och mossiga tallskogar. I skärgarden är 
den ingalunda kinkig pa lokal. Den är allmän i 
fuktiga bergsskrefvor. i mossiga granskogar, pa torra, 
lafbetäckta grnsbankar, pa ljungfält och i snâr af en 
och ljung och i smala remnor i bergen. Den hör 
tili de inlands växter, som för st infinna sig pä skären, 
da dessa genom den sekulära höjningen blottats för 
vegetation, och växer ofta ibland halofyter. Da skä- 
ret sä sinaningom höjt sig och mesofyta växtsamfund 
ntbildats, nndantränges den frän sin förra växtplats, 
och pa de större skären förekommer den allmänt i 
öfvergängsomrädet rnellan halofyta och mesofyta for- 
mationer. Orsaken tili detta egendomliga nppträdande, 
hvilket ej eger motsvarighet pä fastlandet, torde för- 
nämligast sökas i spridningssättet. 
Pä torra och för vinden stärkt exponerade svall- 
gruslager ntbildas ej nägra sammanhängande växtfor- 
mationer. Endast koloniartade bestand intaga djdika 
platser. Dessa bildas i skärgarden tili största delen 
af bärbuskar, och sasom exempel pä ett d}dikt bestand 
anföres följande anteckning frän Rödkubben iVätö 
socken ( 2 / 7 1895). 
Kobben (af pegmatit) är fnllkomligt blottad för 
vindarne. Pa vestra sidan finnes ett svallgruslager, 
hvars krön intages af ett koloniartadt bnskage. De 
o o 
särskilda skikten äro svära att urskilja: bäst differen- 
tieradt är snarskiktet, som bildas af 
Prunus Padus Posa canina 
Hibes alpinum Sorbus Aucuparia 
,, nigrum Viburnum Opuhts. 
Med detta skikt och sins emellan sammanflyta de 
öfriga skikten, som bildas af 
Pubus saxatilis (ymnig) 
