114 
Uplandis Träggjan. Habitat in fossis et piscinis fre- 
quens 2f.. 
Minor planta et pedalis frequentissima est; ma¬ 
xima vero et humanæ altitudinis imprimis Wadstenæ 
Ostrogothæ Gotl. 338. Inquirendum itatjue, num etiam 
specie différant. 
Att Linné bar med Sp. erectum afsett Sp. ra- 
mosum och med ß non ramosum Sp. simplex Huds. 
ocb glomeratum Læsst. J ), hvilka ofta förekomma till- 
sammans i Linnés hembygd, synes mig vara lika 
otvifvelaktigt, som att han hade en oviss aning om, 
att ß var en särskild art. Granska vi nu hans citât, 
sa börja tviflen redan vid det första, Fl. lapp. 345 
dar det heter ’’Sparganium foliis adsurgentibus trian- 
gularibus,” som sâledes skulle âsyf’ta Sp. ramosum 
Huds. Han upptager ocksâ i FI. lapp. sasorn syno¬ 
nym Casp. Bauhins Sp. ramosum. Men nu är det 
tyvärr sa, att Sp. ramosum ej finnes i Lappland, men 
väl Sp. simplex och Sp. glomeratum, hvilka sâledes 
borde afses unde'r citatet ”F1. lapp. 345” till Sp. erec¬ 
tum. Att han i Fl. lapp., dar den binominala no- 
menklaturen ännu ej var tillämpad, äfven citerar Sp. 
minimum Casp. Bauh., synes mig ej vâlla nâgot be- 
svär, dâ detta citât saknas i FI. suec. under Sp. erec¬ 
tum. Om man â ena sidan kan försvara denna oklar- 
heten i citaten därmed, att Linné, dâ Fl. lapp. skrefs, 
hvarken uppställt nâgon Sp. erectum eller nägon ß 
non ramosum, sä mäste man â andra sidan medgifva, 
att han dâ kände Bauhins arbete och lika gärna 
künde till FI. lapp. 345 hafva citerat ’’non ramosum” 
Bauh., som ramosum och minimum, for sâ vidt han 
icke velat utesluta ’’non ramosum”. Detta uteslutande 
vällar stör förvirring, ty det är, sâsom nyss nämn- 
des, just den uteslutne ’’non ramosum” (d. v. s. Sp. 
simplex och glomeratum), som förekommer i Lapp- 
J ) Antagligen äfven uppräta formel af Sp. affine Schnizl. 
