115 
land. Detta citât afser sâledes faktiskt — hvad Linné 
än ma bafva menât därmed — var Sp. simplex, som 
sâledes skulle blifva synonym med Sp. erectum L. 
Han citerar vidare i Fl. suec. sin Gotländska 
resa pag. 338 1 ). Pa det stalle, som kär afses, redo- 
gör han för Wadstena, och orden lyda sälunda: 
’’Sparganium växte i grafven, som gick omkring slat- 
tet, större än man sett honom pä andra stallen i 
Sverige. Han var en mans hög, bladen voro 2 tum- 
finger breda, lika en stokat 2 ) med hvas kant pa 
ryggen”. Att här afses Sp. ramosum är ju solklart, 
och dar växer den ännu i dag i vallgrafvarne kring 
den gamla borgen, hvarom jag öfvertygat mig genom 
exemplar, godhetsfullt mig tillskickade genom Kollega 
Y. A. Engholm. De voro 1,40 meter höga och till- 
hörde dels typisk Sp. ramosum dels en f. substerilis 
af densamma. Enligt detta citât är sâledes Linnés 
Sp. erectum var ramosum. 
När Linné skref om Wadstena, var han pä hem- 
vägen till Upsala frän sin Oländska och Gotländska 
resa. Af hans förväning öfver Wadstenaväxtens stor- 
lek ligger nära till hands att antaga, att andra Stäl¬ 
len i Sverige, där Sp. erectum ej blir sä stör, hade 
förut passerats under resan. Uppgifter, fastän spar- 
samma, om Sparganium träffas ocksä pa de föregäende 
sidorna i hans arbete öfver denna resa. Sälunda sid. 
292, där han afhandlar sitt besök vid ßoma kloster 
pä Gotland. Det heter kort och godt här: ”Sparga- 
nium stod i vattnet”. I registre t hän visas emellertid 
tili 770 (Fl. suec. ed. 1) d. v. s. samma nummer, 
som i ed. 2 motsvarar Sp. erectum, men arten kallas 
”Sp. vulgare”. Detta namn blir sâledes ett Linnéanskt 
synonym tili Sp. erectum, men, säsom jag strax skall 
visa, äfven det användt af Linné bâde för Sp. ramo¬ 
sum och Sp. simplex. Att det här (sid. 292) äsyftar 
1 ) Tryckfel; bör vara sidan 840 i st. f. 338. 
2 ) Svärds- eller dolkklinga. - 
