122 
ljusgröna blad, men vid Landskrona har insamlats 
en form med rent mörkgröna sadana. Sasom redan 
Celakovsky anmärkt, utgör ej stödbladens läge (upp- 
rätta eller hängande) nagon karaktär mellan neglec- 
tum och ramosum. Bladen äro i allmänhet tvärt till- 
spetsade med afrundad spets hos ramosum och micro¬ 
carpum, längsamt afsmalnande tili en af en vinkel 
begränsad spets hos neglectum, men detta är längt 
ifrän konstant. Kölen gar of'tare ut i bladspetsen 
hos neglectum och microcarpum än hos ramosum, 
men äfven härutinnan rader stör vexling. Lika litet 
som det lyckas att afvinna bladen nagra artkaraktä- 
rer, är det möjligt att hämta sadana Iran inflorescen- 
sen; dess hufvudaxel är trind, kantig eller farad hos 
alla tre, och grenarna äro mer 1. mindre hoptryckta 
och vridna hos dem alla; hanhufvudenas fästen äro 
visserligen i allmänhet längre och mera utspringande 
hos neglectum än hos de öfriga, och jag trödde i 
början, att jag skulle kunna formulera en artskilnad 
sâlunda: ”hos neglectum 1 mm. utskjutande, hos ra¬ 
mosum och microcarpum 0,5 mm. utskjutande”, men 
snart visade det sig, att ett par exemplar neglectum 
frân Rynge hade dem 0,5 mm. länga och att de fiesta 
endast nadde ett maximum af s | 4 mm., medan ramo¬ 
sum frân Kristianstad pralade med dylika utskott pa 
3 / 4 mm., och microcarpum i allmänhet hade dem 0,5 
mm. Atersta saledes frukterna, kalkfjällen och mär- 
kena! Hvad de första beträffar, vill jag genast och 
gärna medgifva, att det aldrig möter svarighet att 
pa väl utvecklade hufvud i torkadt och moget till- 
stand skilja ramosum frân neglectum, men lika visst 
är, att man ofta har mycket svârt att pä den väx- 
ande plantan ätskilja dem. När jag först säg oocar- 
pum, insamlade jag den i tanke, att den var en hy¬ 
brid mellan ramosum och neglectum. Lefvande exem¬ 
plar frân Strengnäs och Bornholm bestämde jag utan 
tvekan tili neglectum, men när frukterna torkat, an- 
