128 
äfven vâra djupvattenväxter komma atfc visa liknande 
företeelser som Sparganium. Vi fa nämligen erinra 
oss, att Sp. ramosum ej älskar djupt vatten, utan 
halier sig tili stränder och grundt vatten och saledes 
tillhör de arter, som först träffas af vattennivans 
sänkning. Och det vore väl märkligt, om nagon 
växt skulle vara totalt känslolös för dylika förändrin- 
gar i sina lifsvilkor. 
Det âterstâr mig nu att, sä godt sig göra lä- 
ter, lämna korta diagnoser af hithörande former och 
att angifva de svenska lokaler, fran hvilka jag sett 
lefvande växter med bestämbar frukt, hvarvid jag 
ber att fa framföra min stora tacksamhet tili alla 
dem, som genom att tili mig insända fruktexemplar 
gjort det möjligt att lämna uppgifter — visserligen 
sparsamma, men ingalunda betydelselösa — angäende 
dessa växters utbredning i vart land. 
Sparganium ramosum Huds. — slidor af lös, stor- 
cellig väfnad, vanligen trindryggade ; bladskifva omedel- 
bart ofvan slidans slut triangulär; frukt omvändt py- 
ramidlik, vidast nära spetsen, skarpkantig medskrumpna 
sidor, dess öfre del platt eller lagt takformig, i friskt 
tillstand mörkgrön med grönt spröt, i torrt brun med 
svartnande tak; spröt *| 3 —*| 4 af fruktens längd. 
Skane , Kisebäcken, Oja mosse, Bjäresjö, Svarte 
(0. Wijkström), Oharlottenlund, Orup, Fylan, allt i 
närheten af Ystad; Kristianstad (L. J. Wahlstedt). 
Smaland , Kalmar vid Bärga (K. F. Düsen); Öland , 
Hornsjön (0. Kordstedt). Ostergötland , Wadstena (V. 
A. Engholm) Södermanland , Strengnäs (E. Köhler). 
/. substerilis — endast fa frukter utbildade, dessa 
runda och tjocka. Wadstena (Engholm). 
/. conocarpa Cel. — tak högt ; öfvergar utan 
gräns i v. microcarpa. Stockholm, Lidingö (W. Net- 
zel). 
var. microcarpa Neuman — en lagväxt mellan- 
form mellan hufvudarten och följande underart. Fruk- 
