203 
Statice scanica Fr. v. hallandica, varietas nova. 
Af L. M. Neuman. 
Som bekant, bar vâra tvâ Statice-arters hittills 
kända utbredning varit strängt begränsad, för St. 
scanica till stranden af Öresund, för St. bahusiensis 
till Bohuslän och Hallands Väderö, belägen pâ grän- 
sen inellan Skâne och Hailand. Därför var man i 
sin fulla rätt att antaga, att, om nâgon af dessa ar- 
ter skulle blifva upptäckt i Halland, det borde vara 
St. bahusiensis, och när Doktor G. Tillman i Halm- 
stad âr 1895 frâgade min mening om nâgra Statice- 
exemplar, som insamlats samma âr den 24 Juni i 
Onsala socken i Nordhalland, meddelade jag honom, 
att det ej gärna künde vara frâga om nâgon annan an 
St. bahusiensis. Dâ pâ de förevisade exemplaren stäng- 
larne ânnu voro mycket lâga, inflorescensen i sin 
linda och alla blommor outslagna, var det â ena si- 
dan omöjligt att göra en säker bestämning, men â 
andra sidan fanns ju ingen särskild anledning att an¬ 
taga, att här fôrelâge nâgot ovanligt. Bladen voro 
visserligen olika bâgge vâra arter, men Linné har 
nu en gâng för alla — träffande som alltid — af- 
râdt frân att fästa stört afseende vid dem, dâ det 
gäller artbegränsningen inom detta släkte. Han har 
nämligen yttrat om St. Limonium: ”Speciem hanc 
immense variare nulli non constat, præsertim vero 
foliis, a quorum figura nulla omnino in hac specie 
desumi potest certa nota” (Hort. Cliff. 115). Föl- 
jande âr i slutet af Juli mânad, dâ mina vägar drogo 
tili Kongsbacka-trakten, besökte jag den lätt funna 
lokalen i närheten af Gottskär. Den intressanta väx- 
ten upptog här tvâ fläckar af nâgra kvadratmeters 
y ta pâ en vanlig strandäng, görnd mellan skärgards- 
klipporna. Det visade sig genast, att den ej tillhörde 
St. bahusiensis. Den öfverensstämde emellertid icke 
heller med St. scanica eller rättare med det minne, 
Bot. Not. 1801. 
