204 
jag hade af denna art, hvarför jag efter min äter- 
komst tili Sk âne skaffade mig (genom Herr Sandberg 
i Malmö, som jag harmed ber att fa tacka) lefvande 
exemplar af St. scanica fran Hvellinge. Mellan dessa 
och de halländska var olikheten pätaglig, och otvif- 
velaktigt föreligger här en i systematiskt hänseende 
själfständig form. Jag har för den samma valt nam- 
net hallandica , emedan man fran gammalt är van att 
höra detta släktes nordiska former betecknade med 
geografiska namn och gar nu att beskrifva den. 
Stänglar 15— 25 cm. höga, endast i toppen gre¬ 
nade, efter blomningen röda, begränsade af tva kon- 
vexa eller af en konvex och tva plana eller af tva 
plana och en konvex yta (saledes trubbkantiga). Blad 
köttiga, ungefär af samma längd som stänglarne , (nä- 
ende blomställningen), fjädernerviga med 5—6 glesa 
och tydliga sidonerver. Skifvan i allmänhet endast 
dubbelt sa läng som bred (vanligen 60 X 30 mm; 
äfven följande matt hafva antecknats för füllt ut- 
vuxna blad: 90 X 41, 85 X 40, 85 X 30, 95 X 42, 
75 X 45, 90 X 46 mm.); hennes form växlar, sa 
att de första (yttersta i rosetten) äro upptill begrän¬ 
sade af en bâge och bredast nägot ofvan midten, de 
senare däremot spetsade och bredast pa midten. Äf¬ 
ven här inträffar, liksom hos St. bahusiensis Fr. (se 
undertecknads ’’Studier P i Bot. Not. 1883 pag. 50), 
att udden utgar under bladspetsen. Bladen ofta utan 
svarta punkter. Bladskaftet är i regeln längre än 
skifvan. Blomställningen är en tät kvast , samm ansatt 
af klynnen d. v. s. i ax ställda knippen ; endast de 
yttre klynnena äro utböjda ) men alla de öfriga snedt uppsta- 
ende eller uppräta; i hvarje klynne utgä knippena om- 
växlande tili höger och vänster och äro gyttrade intill 
hvarandra, hvadan saledes hvarje klynne blifver bi- 
lateralt och tätblommigt (i ett 2 cm. längt klynne 
finnas 14 knippen) ; blomlösa inflorescensgrenar myc- 
