265 
den dock till Sphœrostilbe , ocb. arten har synts mig 
identisk med Sph. gracilipes Tul. 
Therrya gallica Sacc. & Penz. 
Denna représentant för det monotypiska och 
tämligen fristäende släktet Then y a Sacc. har jag fun- 
nit pa torra, ännu kvarsittande, yngre tallgrenar pa 
Upsala slottsbacke. Enligt Sacc. Syll. II pag. 358 
är arten förut endast funnen ,7 in cortice læviore Pini 
aqua diu immerso Malesherbes (Loiret) Galliæ”. Till 
den ursprungliga beskrifningen vill jag vidfoga föl- 
jande : 
Sporerna äro vanligen nagot bagböjda, tili for¬ 
men smalt lansettlika och afsmalna ât bâda ändar 
1 en till 20 /il lang, rak eller nâgot böjd cilie, i 
början osepterade med 8—15 nucleoli , slutligen med 
omkriug 10 tvärsepta. Perithecierna äro tillplattade 
med mer eller mindre cirkelrund omkrets, ända tili 
2 mm. i diameter. De hafva en korkartad konsistens 
och visa en mörk, ogenomskinlig, otydligt cellig Struk¬ 
tur samt sakna egentlig mynning. Pa ett yngre ut- 
vecklingsstadium, da perithecierna ännu äro täckta 
af det yttersta barklagret, synes visserligen ibland 
en papillformad upphöjning, men da de äro füllt ut- 
vecklade och genombryta barklagret, är den öfre 
ytan plan, och sporerna tyckas bli fria genom att 
ifragavarande yta smaningom upplöses och bortnötes. 
— Sporsäckarnas dimensioner äro 140—160 X H 
—14 ju] sporernas utau cilier 72—80 X 4—5 /u ; 
med cilier 110—120 X 4 — 5 /u. — 
Släktet Therrya synes mig sta pa gränsen mellan 
ordningarna Sphœriacece och Dothideaceœ. Till det 
yttre likna nämligen perithecierna, hvilka som nämndt 
sakna ostiolum fullkomligt stromat hos en Dothideacé, 
men bestâ till sitt inre af en kompakt, grâhvit 
massa utan spar af de för Dothideaceœ utmärkande 
’’perithecie-liknande hâligheterna’ 1 . 
