274 
dugligt pollen hos flertalet af dessa typer var full- 
ständigt undertryckt och hos de öfriga i ytterlig grad 
reducerad, men att i trots härai fruktsättningen hos 
samtliga undersökta former alltid var mycket riklig. 
Under âren 1894 och 1895 fortsattes undersöknin- 
garna dels a. en stör mängd skânska lokaler dels öf- 
ver nâgra i Lunds botaniska trädgard odlade arter 
och utsträcktes slutligen ocksa tili herbarie-material 
frän olika delar af Europa. Resultatet blef följande: 
Vissa arter, t. ex. A. aJpina L., A. sericata Reichb. *), 
A. pubescens Lam., A. vestita (Bus.) Murb., utveckla 
aldrig ett enda befruktningsdugligt pollenkorn, utan 
antherernas inre är fylldt med en svartaktig desor- 
ganiserad cellmassa. Hos andra, t. ex. A. pastoralis 
Bus., A. subcrenata Bus., A. acutangula Bus., A. alpe- 
stris Schmidt, kan man efter undersökning af ett större 
antal individ träffa ett sâdant hos hvilket ett par 
antherer i en eller annan blomma genom sin betyd- 
ligare storlek afvika fran de öfriga; undersöker man 
en sâdan anther under mikroskopet, sa tinner man 
inmängda bland massan af förkrympta svartgröna pol- 
lenceller, enstaka, mangdubbelt större, protoplasma- 
fyllda, gräaktiga pollenkorn, af hvilka âtminstone en 
del kunna betraktas som normala. Det bör dock 
härvid märkas att antalet af sadana körn, jämfördt 
med mängden af embryofyllda frön hos samtliga in¬ 
divid af de nämnda arterna, är ytterligt ringa, samt 
att det aldrig lyckats mig att konstatera närvaron af 
pollenkorn a dessa arters marke, trots det att sâdant, 
till följd af märkesytans jämnhet, mycket väl skulle 
latit sig göra redan med hjelp af en god loupe. Tu- 
sentals blommor af alla ofvan omnämnda arter hafva 
i sâdant syfte omsorgsfüllt granskats. Blott hos en 
enda af de arter jag hittills undersökt, den orienta- 
1 ) J. DÖRFLER Herbarium Normale n:r BOBO. 
