277 
Det nämnda förhallandet är ej blott fran mor- 
fologisk-biologisk, utan ock fran systematikerns syn- 
punkt af intresse. Sa vidt min egen erfarenhet stracker 
sig, är den formbeständighet som ntmärker de talrika 
europeiska AlchemiJlorna nästan enastäende. Man 
kan pa platser der en eller here typer ymnigt upp- 
träda granska tusentals individ af hvardera utan att 
märka andra skiljaktigheter än sadana som direkt 
framkallats af vexlingar i markens fuktigbet och öf- 
riga beskaffenhet, bestrâlningens intensitet o. s. v., 
och äfven vid jämförelse med material fran vidt skilda 
trakter af en typs utbredningsomrade är en variation 
i egentlig mening nästan aldrig märkbar. Da inom 
de fiesta polymorfa slägten typerna förhalla sig pa 
ett heit annat satt, söker man ovilkorligen efter en 
särkild förklaring tili formbeständigheten inom slägtet 
Alchemilla. En sadan är ju lätt funnen: Orsaken 
till A lchemillornas stora konstans ligger deri 
att embryobildningen hos dem är en vegetativ 
process och deri att fröet med den derur upp- 
växta plantan följaktligen är att betrakta som 
en afläggare fran moderväxten. 
Det är min afsigt att framdeles söka utforska de 
närmare detaljerna vid embryots utbildning. Mahända 
kan jag dâ ocksâ blifva i tillfäll© att yttra mig om 
ett annat, för närvarande dunkelt spörsmal, huru den 
nu rädande polymorfismen inom slägtet en gang kom- 
mit tili stand. Härför erfordras emellertid en noggrann 
kännedom om formernas geografiska utbredning, hvil- 
kens vinnande i sin ordning är beroende af det in¬ 
tresse som fran den botaniska allmänheten kommer 
slägtet till del. 
