Om udbredelsen af en del traad- og busk- 
laver i Norge. 
Af Bernt Lynge. 
Studiet af lavarternes udbredelse i Norge har i lid- 
ligere dage været omîattet med betydelig interesse, baade 
af norske og svenske botanikere. Saaledes har prof. Th. 
M. Fries gjort here lichenologiske reiser i Norge, forst- 
mester J. M. Norman har gjort store indsamlinger, særlig 
i det nordlige Norge og den skarpsynte overgartner N. G. 
Moe har undersogt Kristianiadalen, Nordmarken og Dovre. 
Disse indsamlinger foregik mest i 60 og 70-aarene og deres 
resultater er offentliggjort i Th. M. Fries’s Lichenogra- 
phia Scandinavica (Upsala 1871 og 1874), forsaavidt de 
dengang var kjendt. 
Naar man undtager bryologen F. Kiær, som ogsaa 
har samlet lichener. har vore botanikere i de sidste 40 aar 
ikke interesseret si g synderlig fob lavarternes Systematik 
og deres udbredelse paa Dstlandet. Paa Vestlandet 
har derimod i de senere aar stipendiât}. J. Havaas gjort 
rede for mange sjeldne arter, ligesom det er lykkedes ham 
at linde en del. som var nye for landet eller endog for 
videnskaben. (cfr. Bergens Museums Aarbog 1897, 1899, 
1902, 1909 og hans exsiccatverk: Lichenes exsiccati 
Norvegiæ). 
Ved gjennemgaaelsen af Normans, Moes og Kiærs 
herbarier i universitetets botaniske museum viste det sig, 
at de indeholdt mange sjeldne fund, som ikke tidligere har 
været publiceret. I det folgende vil man linde meddelt de 
vigtigste af disse. For at gjore billedet saa fuldstændig 
som muligt har jeg ogsaa medtaget de vigtigste af Hav- 
aas’s fund. 
Mine egne undersogelser har væsentlig omfattet Kri- 
stianiadalen, Nordmarken, Hadeland, det sydlige Gudbrands- 
dalen, Vaage og Lom, samt stroget omkring Lyngor paa 
Bot. Not. 1910. 1 
