41 
hvarje fall vida mindre an nu. Om man vid denna tid 
skulle försökt att urskilja en bokregion . skulle denna 
otvifvelaktigt kommit att omfatta äfven det omräde, som i 
början af förf.s uppsats blifvit betecknadt som den mellersta 
Zonen (zon 2), ja troligen pâ vissa punkter — framför allt 
i Kalmar län — t. o. m. öfverskridit denna. Med granens 
framträngande norr ifrän sprängdes bokskogarne och för- 
svunno m esta dels frân den egentliga utmarken, pâ samma 
gäng som bokens obestridliga kampduglighet tillätit den 
att somligstädes hälla sig kvar och äfven att nybilda icke 
sä fa smärre bestand, hvilka dock numera företrädesvis 
äro att hnna â inägojord eher i annat afseende gynnade 
och för granens invandring skyddade lokaler. 
I den härda kamp, som lokalen har att bestä framför 
allt med granen, blir lokalens större frostkänslighet tili stör 
nackdel för trädslaget, och är i förening med bokens käns- 
lighet för markförsumpning den viktigaste orsaken tili, att 
bokskogen nu företrädesvis träffas â utpräglade höjdlägen. 
För framtidens skogsbruk, som säkerligen kommer att 
rikta sin sträfvan pâ erhâllandet af i viss riktning speciali- 
serade former af vära vanliga trädslag, bör en sent utslâ- 
ende form af boken. en s. k. tarda-form, komma att stä 
som ett synnerligen eftersträfvansvärdt mäl. 
Brenner, M., En ny Rubus-hybrid. Meddel. Soc. 
Faun. Flor. Fennicæ h. 35, s. 13S — 9. 1909. 
Denna hybrid, R. avcticus X idceus, togs af W. Bren- 
ner pâ Hawananwaara i östligaste delen af Kuusamo i 
Finland. 
Genom sin jämförelsevis laga växt och sina fätaliga, 
vanligen ensamma, röda blommor, ehuru med mer upprätta, 
hos en del exemplar smâningom i dem hos den typiska R. arc- 
ticns ôfvergâende, kronblad pâminnande om denna art, 
hade den dock genom sina frân en grof rotstock uppskiu- 
tande, upprätta, af mera utdragna ledstycken bestâende, 
sâvâl fertila som sterila, halft vedartade, öfvervintrande 
stjälkar genast vid första anblicken visât sin samhörighet 
