der Kohle von Anton Einsiedler' bei Dux bekannt geworden. 
Ich bin nach deren Untersuchung zu der Ueberzeugung 
gelangt, dass sie weder als Coniferen- noch als Cycadeen- 
reste anzusprechen sind, und ich sehe deshalb hier, in einer 
Abhandlung über die böhmischen tertiären Gymnospermen, 
von einer eingehenden Besprechung derselben ab, indem 
ich mir Vorbehalte, bei anderer Gelegenheit ausführlich 
über sie zu berichten . 
Xach diesen Aufschlüssen dürften wohl die Versuche. 
Sequoia durch Steiuhauera ersetzen zu wollen, als vollstän- 
dig verfehlt und endgültig zurückgewiesen angesehen wer- 
den können. 
Stockholm am l.“>. Februar 1910. 
Gayer, Gyula, Vorarbeiten zu einer Monogra- 
phie der europäischen Aconitum-Arten. 1. Titel och 
text äfven pa ungerska.) Magyar Botanikai Lapok. S. 190 e *. 
s. 114-206, t. 2. 
Xog hafva de svenska botanisterna länge känt tili de tvä 
arterna Xape/lus och Cammarnm at Aconitum och möiligen 
komma de ej att följa forks âsikter angâende deras benämning. 
men vi vilja dock här nägot redogöra för forks ständpunkt. 
Hans subsectio Xapellus* innehäller icke mindre an 
25 arter. Af dessa bilda följande 3 en grupp: Linnccanum 
Gay. i Sverige, neomontanmn Wulf, i Östalperna och Rhen- 
trakten. strict! tin Beruh, i Krain. 
. I. Linnœanwn, som väl Ursprungligen tillsammans med 
neomontannm bildat en enhetlig art, har efter istiden skilt 
sig frän denna och öfver Danmark utbredt si g till Sverige 
och där antagit sitt nuvarande utseende. 
T Spec. Plant, ed. 1 har Linné endast A. Xapellus, och 
.1. Cainniarum uppträder först i ed. II. Endast af beskrif- 
ningarna där kunna dessa arter ei med säkerhet urskilias. 
Citaten inveckla frägan ännu rnera. 
Förf. gar därför tili Lin nés herbarium för att fä irä- 
gan löst. Där ligger under .1. .Yapel/us endast 1 exemplar. 
