S3 
Læstadius vid Karesuando i Tome Lappmark samt vid 
Pajala och Kengis i norra Norrbotten, dels af C. P. Læsta- 
dius vid Lammaskoski (Karesuando) âr 1859. Dessa âro 
de sista af mig sedda exemplaren under detta namn frân 
den första perioden af växtens historia, och den synes sedan 
ingenstädes ha blifvit insamlad och igenkänd förrän pä 
allra senaste ären. (Hägerströms C. macilenta frân Fa- 
gernäs i Ofoten synes efter beskrifningen i Bot. Not. 
1892 icke höra hit). 
Af de närmast följande författarne har » Car ex macilenta 
i allmänhet bibehällits som art. 
N. J. Andersson har den som art i »Skand. Cype- 
raceer och skrifver rörande de tre Carices Blyttii»: »Dä 
det är afgjordt, att C. tenella och C. vitilis äro alldeles 
säkra arter, sä mäste äfven C. macilenta — fullkomligt ana- 
log med de bäda nämnda — sâsom sâdan anses», och han 
framhäller särskildt karaktärerna pä fruktgömmet sâsom 
skiljande den frân C. tenuiflora. 
Steudel (1855), Blytt (1861), Boott (1867), Flora 
Danica, Suppl. (1874) och Nyman (1878—1882) ha ocksà 
bibehâllit C. macilenta som art. 
Ledebour har i Fl. ross, upptagit namnet C. gracilis 
Schkuhr för »C. macilenta och Richter satter i PI. Eur.» 
detta namn som synonym. Vid en blick pä Schkuhrs af- 
bildning bör man emellertid snart kunna öfvertyga sig 
om, att fruktgömmet icke tillhör C. macilenta», och habi- 
tusbilden är mindre väl träffad ; sannolikt skall väl bilden 
föreställa en form af C. bviinnescens, hvilket ock Küken- 
thal anser möjligt. 
Hartmans Flora har ständigt stallt sig afvog eller 
tveksam mot Fries' nya växt. I fjerde uppl. (1843) upptages 
som lokal för C. tenuiflora N. Björnstad i Amodt: Blytt , 
och Herb, normale-exemplaren sättas saledes som fullstän- 
digt Synonyma med C. tenuiflora. I femte— sjunde uppl. är 
tillfogadt som synonym C. tenuiflora och macilenta Fr. . 
I ättonde — tionde uppl. har den däremot hänförts till C. ca- 
