94 
.4. alpestris har invandrat söderifrän och saknas i 
större delen af Finland och nordliga Sverige, fastän den 
är anträffad ända till 113S m. höjd ö. h. men den tyckes 
ha fätt sina utbredningsgränser under ett iner insulärt klimat. 
A. pubescens synes tidigt ha invandrat frän Östersjö- 
provinserna och kanske äfven öfver Danmark. Dess utbred- 
ning i Sverige och Norge sammanïaller i det stora heia 
med hasselns. 
A. obtusci har kommit trän Östersjöprovinserna tili 
Finlands fastland och Aland, men är ei funnen i Sverige. 
A. strigosula Bus. . I. subglobosa Westerl.) tyckes ha 
spridt sig trän Yästsibirien dels till Sydeuropa. dels öfver 
Ryssland tili Karelen och öfver Östersjöprovinserna. men 
ei via Gotland, till Sverige. Den tyckes föredraga torra, 
soliga platser. 
A. plicata synes ha invandrat samtidigt med en syd- 
ligare flora fore Litorinaperioden frän Östersjöprovinserna 
öfver Gotland tili Mälaretrakten och därifrän vidare. 
A. subcrenata, pastoralis, ru/cans och acutangula hafva 
alla inkommit österifrän pä mer eher mindre skilda vägar 
och i Danmark Stannat i de nordügaste delarna (norra Jut- 
land, norra Seland och Bornholm), hvilkas flora ha en nord- 
lig prägel. 
I noter meddelar förf. korta diagnoser tili 4 nya 
arter frän Ryssland. 
Hagen, I., Forarbeider til en norsk lovmos- 
flora. XIII— XVIII. 108 s. — K. Xorske Videnskab. Sel- 
skabs Skrifter 1910 X:o 1. 
Detta hafte omfattar Splachnaceæ, Oedipodiaceæ. Leu- 
codontaceæ, Ceratodontaceæ, Encalyptaceæ och Seligeraceæ. 
Nya äro: Ta\'loria acuminata Flornsch. v. brevifolia. Tet- 
raplodon angustatus Sw.) Br. eur. v. flagellaris och v. 
pallidus. Splachnum sect. Globovaria (grundad pâ Spl. pe- 
dunculatum. i hvilken art förf. äfven innesluter S. splueri- 
cum . Pseudephemerum (Lindb.), novum genus Dicranacea- 
rum, grundadt pâ Pleuridium axillare (Dicks.) Lindb. Enca- 
