105 
Äfven här kommo haustorierna tili utveckling uteslutande 
â skottens konkavsidor. Detsamma bief ocksä resultatet 
vid nägra försök, der kontakt verkades genom inbäddning 
af unga Cuscuta - skott i torr, brand gips. Haustoriebildnin- 
gen befanns dock i detta senare fall försiggä betydligt läng- 
sammare än i försöken med sand; när efter 6 à 7 dygn 
försöken afbrötos, funnos nemligen â Cuscuta-reivornas 
konkavsidor haustorier i mindre antal och ännu stadda 
i utveckling, och skotten sjelfva voro öfver heia den region, 
med hvilken de stâtt i kontakt med gipspulvret, temligen 
slaka och turgorfattiga, trots det att försöksväxterna i öfrigt 
icke företedde nägra symptom af vattenbrist. Haustoriernas 
ringare utbildning i dessa försök stod med all sannolikhet 
i samband med den höggradig'a hygroskopiciteten hos gips- 
pulvret, hvilken föranledde en ögonblicklig absorption och 
bindning af det frän de submersa skottdelarne transpirerade 
vattnet. Vid Hera tillfällen fann jag ocksä tydliga skorpor 
och flak af hard, kompakt gips, hvilka ensidigt eller i zon- 
formiga beläggningar lokalt omgäfvo desamma, tydligen 
uppkomna genom den brända gipsens omvandling tili fast, 
kristalliserad gips genom upptagande af det frän växtdelarna 
afgifna vattnet. 
För alla de substanser, hvilka i ofvan omnämnda för- 
söksserier kommit tili användning sâsom medel att â till- 
växande Cuscuta - skott genom kontaktretning utlösa hau- 
storiebildning, var den egenskapen gemensam, att deras 
ränna urhälkades â korkens ena hälft längs snittytans medianlinje. 
Denna ränna, hvilken tili sin storlek motsvarade försöksskottets 
dimensioner, beströks, liksom den plana midtarean â den andra 
korkhalfvan, med’ ett tunnt skikt af vaselin, öfver hvilket sedan 
skiktades ett lager af fint pulveriserad smergel. I rännan inpas- 
sades derpä försöksskottet, korkhalfvorna lades mot hvarandra 
och bundos samman kring skottet medelst ligaturer af Raphia- bast. 
I migra fall erhöllos pâ detta sätt haustorier, hvilkas büdning ut- 
lösts genom beröringsretning af smergelkornen. De visade äfven här 
ensidig anordning. Som nämndt, befanns emellertid denna försöks- 
anordning mindre tillfredsställande af den grand, att, trots den stora 
noggrannhet, hvarmed det smergelförande korkförbandets fixering 
kring försöksskotten företogs, nästan aldrig en större eller mindre, 
lokal lädering af dessa künde undvikas. 
