114 
att skottet lâtt utföra sin vindande rörelse, har här en. 
proeentiskt sedt, högst betvdande ökning i trvcket â den 
konkava skottsidan inträdt, hvilken tryckförhöjning föran- 
ledt skottet att blott â denna, starkare kontaktirriterade sida 
utveckla haustorier. 
De experiment, som jag anstälde i afsigt att, om möj- 
ligt, Anna ofvan anförda försök till förklaring verifieradt. 
grundade sig alla pâ principen att utsätta Cuscuta - skott 
for kontakt genom ett i alla riktningar pâ dessa med kon- 
stant intensitet verkande, radiait tryck. hvilket under försö- 
kets gäng komme att förblifva oförändradt, trots de rörel 
ser, som skotten dervid ufförde. En metod var att omgifva 
Cuscuta - skott â den retbara regionen med strumpliknande 
beläggningar af fina sand- eller smergelkorn. Försöket 
utfördes sä. att nagra intakta skott beströkos med ett tunnt 
omkring 8 centimeter längt skikt af en gummilösning och 
derefter neddoppades i nämnda pulverformiga substans. 
Detta försök misslyckades emellertid. emedan gummilös- 
ningen torkade in, och genom den dervid inträdande kon- 
traktionen af gummiskiktet detta smergelförande hölie brast 
sönder i en rad af korta hvlsor. ringar eller flak, hvilka efter 
hand föllo af försöksgrenarne. Bildning af haustorier iakttog 
jag icke i nägot af dessa försök. 
Ett battre résultat, fast äfven detta utföll negativt 
lemnade en Serie försök, i hvilka jag ersatt gummilösningen 
med parafflnolja, som ströks öfver de unga Cuscuta - skotten 
och sedan allsidigt täcktes med ett lager sand eller smer- 
gelpulver. Dä dessa tunna, sand- resp. smergelförande 
oljemantlar tänjde sig, i samrna män som längdtillväxten 
försiggick â de af dessa täckta försöksskotten, künde höl- 
jena hälla sig intakta âtminstone i flera dygn utan att 
spricka sönder. Det visade sig emellertid vid dessa försök. 
att den kontakt, som pä detta satt kom tili ständ. var allt 
för obetydlig för att kunna framkalla haustoriebildning. 
