rotera med en hastighet af ett hvarf i halftimmen. Kultu- 
ren fick här qvarblifva nâgot mera an en veckas tid under 
oafbruten rotation kring klinostatens horisontala axel, med 
afbrott blott under de korta mellantider (i medeltal 2 gânger 
om dygnet), dâ kulturen mäste aülägsnas frân apparaten för 
att vattnas. När försöksresultaten eftersâgos, visade det 
sig, att inga haustorier hade bildats â skotten, trots det att 
dessa varit utsatta för en allsidig kontaktretning genom 
sandmassan, i hvilken de under heia försökstiden légat in- 
bäddade. Som kulturen under försökets gäng belystes huf- 
vudsakligen genom det ljus, som foil in genom bakom 
densamma belägna fönster, hade de yngre stamleden ä 
värdplantan (Impatiens) utfört kraftiga, positivt heliotropiska 
utâtkrôkningar. Â de intakta Cuscuta - skotten var emeller- 
tid en sâdan heliotropisk effekt icke att iakttaga * l ). 
Med ofvan anförda försöksanordning upprepades 
1 ) Enligt De Candolle förete Cuscuta - arterna icke nâgot 
spâr till heliotropisk känslighet. Äfven undersökningarne af Koch 
hade gifvit vid handen, att vid ensidig belysning nâgon bestâmd 
relation icke förefinnes mellan stammens krökningsriktning och 
ljuskällans läge. Koch' s försök öfver denna frâga hade visât full - 
ständig inkonstans i nämnda hänseende. Enligt Mir an de har 
emellertid ljuset en mycket tydlig, tropistisk inverkan pà groddplan- 
torna af större Cuscuta- arter, t. ex. Cuscuta japonica, och â andra 
arter, säsom Cuscuta europaea, yttrar sig känsligheten för ljuset 
i en retarderad längdtillväxt af stammarne. Mindre och vanligen 
alls icke framträdande är denna heliotropiska känslighet hos ut- 
vuxna Cuscuta- individ. En sâdan kan likväl tydligt pävisas, om 
verkningarne af geotropismen, som här spelar rollen af en särskildt 
betydande faktor, neutraliseras vid rotation à klinostaten. Vid olik- 
sidig belysning visar C/tscnto-stammen dâ tydliga, positivt heliotro- 
piska krökningar. Redan Peirce hade för öfrigt vid sina klino- 
statförsök kommit tili samma résultat beträffande Cuscuta - artemas 
förhällande tili ljus. — - Mohl, H. 1. c. p. 119. — Koch, L. Unter- 
suchungen über die Entwicklung der Cuscuteen. p. 125. — Koch, 
L. Die Klee- und Flachsseide (Cuscuta Epithymum und C. Epilinum). 
р. 23. — Mirande, M. 1. c. pp. 17, 18, 35. — Peirce, G. J. 1. 
с. pp. 87, 88. 
Att i mina ofvan anförda undersökningar nàgra yttringar af 
denna heliotropiska sensibilitet icke instälde sig, torde hafva sin 
förklaring deruti, att dessa försök anstäldes vid stärkt diffust dags- 
ljus, hvarvid differensen i intensitet mellan detta ljus och det direkt 
frân fönstren infallande icke nâdde ett sâdant belopp, att hos 
C«sc«<te-stammarne nàgra heliotropiska rörelser derigenom kunde 
utlösas. 
