153 
Detta framgâr ju med all önsklig tvdlighet af den lätthet, 
hvarmed ofta nog arter Iran vida sydligare länder ackli- 
matiseras hos oss. t. o. m. i vâra nordligaste trakter. Men 
â andra sidan spela säkerligen dock klimatiska faktorer en 
viktig rol for bestämmande af olikheterna i samma arts 
satt att uppträda i skilda delar al landet. Nægeli och 
Th el lung 12 ) ha pâpekat, hurusom detta är fallet redan 
inom ett sä litet omräde som kantonen Zürich, och för ett 
heit, stört land gäller det gifvetvis i ännu mycket högre 
grad. En annan synpunkt, som ej heller fär förbises, är 
den olika graden af anpassningsförmäga hos olika arter, 
säväl i fräga om klimat som jordmän, växttäckets täthet 
och sammansättning, beskuggning, m. m. Häri ligga an- 
ledningarne tili att vissa arter visa en sä begränsad iöre- 
komst — jag tänker här gifvetvis framför allt pä anthro- 
pokorer. apofyter och neofyter — under det andra synas i 
ytterst ringa mân bundna vid vissa, bestämda lifsbetingelser 
och därför kunna, t. o. m. pä samma plats inrangeras i 
mera an en grupp. Pä samma lokal ändras ju efter hand 
lifsvilkoren, t. ex. kan en sträcka blottad ford ej i längden 
bibehälla sig som sädan, utan kenapofyterna och de med 
dem associerade anthropokora elementen förlora i regel 
snart sin a existensbetingelser, i det att ytterligare invand- 
ring eger rum, och nu af arter, som trifvas i ett tätare 
växttäcke. De mera plastiska elementen i den första Vege- 
tationen kunna dock hälla sig kvar och försvara sin plats i 
den tätnande växtligheten. Alldeles analoga äro förhällan- 
dena med en del anthropokorer. Mänga efemerofyter och 
epoikofyter förhälla sig som de typiska kenapofyterna, 
andra äro mindre ömtäliga för förändringarne pä ständ- 
orten. Äfven bland arkeofyterna kan man urskilja arter, 
som äro mer eller mindre härdiga mot förändrade förhäl- 
landen. 
Som emellertid rätt stör likhet i det heia räder mellan 
trädgärdsland och âker ä ena sidan och. nyare ruderat- 
lokaler ä andra sidan, sä fä de ganska mänga gemensamma 
