175 
gande pà bladens öfversida sâsom hos S. Cotyledon och 
Aizoon); blç>mstâllningen, som upptager ungefär V* af stjäl- 
ken, är en klase, sammansatt af knippen, hvarje gren upp- 
bär 3—6 blommor, grenarna äro vid blomningen utböjda — 
nerböjda, och deras nedre hälft eher tredjedel bära inga 
blommor; foderblad gröna, smalt triangulära, ungefär 1 ia — ’/« 
kortare och smalare än kronbladen, utan glandelhär eher 
med mycket glesare sädana än blomskaften; krona vid- 
öppen; kronblad aflängt äggrunda, 6 à 7X3 à 4 mm., snöhvita 
med rôda prickar och nästan tvär, cilierad bas ; strängar hvita, 
vâgrâtt utbredda, af kronbladens halfva langd; knappar 
gula; blombotten glänsande gui; Stift och marken hvita, fôrst 
utstâende, efter befruktningen hopbôjda med sammanslutna 
märken, öfverhöljda af de tömda, bruna, skärmformigt hop- 
slutna stàndarna. Pollen fullgodt, men körnen skäligen smâ. 
Genom habitus, kalkafsöndringsfjällens form och läge, 
stjälk- och rosettbladens form m. m. är ju denna art sä 
väl skild frän bäde S. Aizoon och S. Cotyledon, att den, 
som sett dem', icke gärna kan förväxla dem. Emellertid 
funnos bland Konservator Ove Dahls rika sanding af S, 
Aizoon frân Suidai i Ryfylke ett par individ, som bland 
annat genom länga och smala rosettblad afveko frän typisk 
Aizoon, Omöjligt är kanske icke, att S. Hostii funnits eller 
linnes äfven där — och därigenom vore formväxlingen där 
förklarad (se Ove Dahl, Bot. Unders. i nedre Ryfylke, 
Christiania Vid. S. Förh. 1906, n:o 3 pag. 35 och 1907 n:o 4 
pag. 34.) 
Den S. Hostii Tausch., som i âr blommade i Lunds 
Bot. Trädgärd, synes vara identisk med den norska formen. 
Däremot förefaller det mig, som i Lunds Universitets her- 
barium tvâ skilda växter förekomma under detta namn, en 
liknande den norska, en annan betydligt gröfre med stärkt 
förlängda, styfva och raka inflorescensgrenar, hvilka endast 
i allra yttersta spetsen bära blommor. 
