179 
C. Jacea X snbjacea (C. stiriaca HayekJ. 
Omkring de îâtaliga individen af C. snbjacea växte 
vid Dede redan 1894- tämligen talrika individ af denna hyb- 
rid. De mest intermediära formerna hade i jämförelse med 
C. snbjacea ljusare, oregelbundet kamflikade bihang pâ de 
mellersta holkfjällen, i det somliga flikar voro parvis eller 
gruppvis sammanväxta till nâgot bredare, blottupptill klufna 
segment. De dugliga pollenkornen utgjorde 10—15 % (hos 
ett i trädgärd inflyttadt exemplar till oeh med blott 5 %). 
Jämförd med C. Jacea hade hybriden större holkar med 
kamlikt (ehuru sâsom sagdt nâgot oregelbundet) flikade 
mellanfjäll. Holkfjällen voro mer platta och mer jämt gul- 
bruna än hos de vanliga formerna af C. Jacea. Stjälkbla- 
den voro större och bredare än hos denna art. 
Därjämte funnos i närmaste omgifning alla möjliga 
öfvergängar till ren C. Jacea , äfven dessa med försämradt 
pollen. Frukterna tycktes däremot hos alla de hybridogena 
formerna vara väl utvecklade. Växplatsen utgjordes Ur- 
sprungligen af blottad jord pâ kanalbanken. Centaurea-for- 
merna hade sâledes lämplig groningsbädd och voro i bör- 
jan ej utsatta för nägon starkare konkurrens med andra 
arter. Under ârens lopp minskades genorn tilltagande gräs- 
växt pâ kanalbanken antalet individ af C . snbjacea och sam- 
tidigt äfven af de storholkiga hybriderna. Är 1907 anträf- 
fades blott öfvergängsformer, som närmade sig C. Jacea , 
d. v. s. âtergàngsformer till den enda pä platsen kvarvaran- 
de stamarten. I en omgifning af talrika individ af denna 
art künde sâledes C. snbjacea i följd af oupphörliga kors- 
ningar ej bibehälla sig, och smâningom skola alla mellan- 
former ersättas af ren C. Jacea. 
Hvad som sälunda ägt rum pâ växplatsen, öfverens- 
stämmer i det närmaste med O. R. Holmbergs iakttagel- 
ser ’) rörande ätskilliga andra Centaur ea &rX.ctx och deras 
] ) Otto R. Holmberg, Centaurea-studier. (Bot. Not. 1907 
p. 173). 
