184 
kaler än dem, hvika jag kontrollerat genom exemplar. Här- 
vid har jag endast omnämnt Buser, i de lall jag haft en 
annan âsikt än han. Att, sâsom L. gjort, upptaga alla namn 
pä personer, hvilkas bestämning man icke gillar, anser jag 
vara tili rakt ingen nytta för vetenskapen. Och likaväl som 
L. ansett, att jag borde päpekat hans granskning af de ofvan- 
nämnda museiherbarierna, likaväl borde han själf anfört, att 
han efter min granskning pä nytt länat de i Lunds Bota- 
niska Institution och Riksmuseum i Stockholm befintliga 
samlingarna äfvensom ett par al de al mig bestämda privat- 
herbarierna — allt tydligtvis lör att se mina bestämningar. 
Pä samma sida säger L., att de al honom granskade 
museiarken legat tili grund lör lokaluppgilterna i mitt olvan 
anlörda arbete. Detta är emellertid en lullkomlig 
osanning. Ty jag hade minst tre gänger sä mänga lokal- 
uppgifter tili mitt lörlogande och hade undersökt minst tio 
gänger sä mänga individ dels i naturen, dels i en mängd 
privata herbarier, hvilka jag uppräknat i mitt arbete. Men 
att sâsom L. räkna upp lokaler Irän landskap, där den ifräga- 
varande formen är allmän eller tämligen allmän, är blott 
att ödsla med trycksvärtan och af rakt intet vetenskapligt 
gagn. Det visar blott, att L. icke känner formernas utbred- 
ning i Sverige, hvilket icke heller nägon kan begära af 
honom. dä han. mig veterligt, aldrig i naturen studerat dessa 
växter i värt land. Sädana onödiga lokaluppgilter äro för 
A. pubescens Irän Skäne, Blekinge, Smäland, Yästergötland, 
Östergötland och Gotland; lör A. alpeslris frän Skäne. Smä- 
land och Yästergötland; lör A.subcrennta frän Hälsingland och 
Medelpad och för A. pastoralis frän Stockholmstrakten. Upp- 
land, Gästrikland, Hälsingland och Medelpad. — Öfriga tili vi- 
telser af Hr. L. p. 31 behöfva intet vidare bemötande. De 
ramla pä samma argument, som jag förut här ofvan anfört. 
Ar 1893 uppställde Buser sin A. filicanlis med f. vestita. 
1895 trodde han sig igenkänna hufvudformen i A. minor 
liuds., (1762), hvilken han förut (1891) ansett vara A. pubescens 
Lam. (1791). Under de senaste ären har Buser, sâsom jag i 
