201 
erhàllit genom sina GentianastwHev . Förf. vill nu visa att, 
om man pâ en karta inUigger lokalerna for dessa arter, 
visar det sig att de olika arternas utbredningsomrâden 
nâgot gripa öfver hvarandra samt att fyndorterna ligga 
tâtare i centrum än i periferien af en arts utbredningsom- 
râde. Förf. vill häraf draga den slutsatsen att artbildningen 
ieke uppkommit pâ det satt, Wettstein antager, utan att 
bildningen af nya arter utgâtt frân enskilda punkter. Han 
tror att arterna uppstâtt ur andra Gentianaarter genom 
mutation. 
Lyttkens, A., Svenska Växtnamn. Haft. 5, s. 
689-864. 1910. 
Detta hafte är lika grundligt utarbetadt son; de före- 
gâende. Följande svenska namn och namnkombinationer 
synas oss vara nya. När bindestrecket stâr inom parentes, 
antydes därmed att artnamnet kan betraktas soin namn pâ 
undersläkte och därför kan användas utan kombination 
med slâktnamnet. 
Trifolium alexandrinum L. Storklöfver 
Cytisus Râgne 
nigricans L. Svart- 
purpureus Scop. Rôd- 
elongatus W. o. K. Vidje- 
capitatus Jacq. 
hirsutus L. 
alpinus Mill, 
laburnum L. 
Lupinus polyphyllus Dougl. 
Persica vulgaris Mill, 
lævis DC. 
Armeniaca vulgaris Lam. 
minor (Matth.) 
Prunus 
spinosa L. 
insititia L. 
v. italica Borkh. 
Topp- 
Ludd- 
Alp- 
Gull- 
Varglupin 
Trädgärdspersika 
Nektarin- 
Sommaraprikos 
Marill- 
Prun 
Slän(-) 
Krikon(-) 
Ränklo(-) 
