238 
nedre ändan inkrökta och spetsiga, tydligt smalare och 
liusare än hos E. parvißorum pä samma lokal. 
Arten förekommer enligt Haussknecht i Kanada 
och angränsande delar af Nordamerikas Förenta stater], 
E. adenocaulon Hausskn. X parvißorum Schreb. 
Bland föregäende anträffade jag 1909 tvA individ ai 
donna kombination hvilken ei finnes nämnd i Haussknechts 
monografi. 
Gröfre och mer högväxt än E. adenocaulon, med 
större och jämförelsevis mer lAngsträckta blad. Bekläd- 
naden utgöres nedom växtens midt bAde A stjälk och blad 
af strödda glandler som hos föregAende art samt täta. längre 
hAr som hos E. parvißorum. Kögre upp synas nästan blott 
de korta glandelhAren. Stjälkens topp är tätbladig som 
hos den förra arten. Blommorna äro stora som hos den 
senare eller tili och med nAgot större än hos alia exemplar, 
hvarmed jag künde jämföra dem; kronbladen voro näm- 
ligen nära en centimeter länga. Denna längd utgör ocksä 
högsta gränsen för kronbladen hos E. parvißorum. DA 
jag ej sett sä stora blommor pä Gotland, künde man kanske 
här tala om ett atavistiskt fenomen. Blommornas dimen- 
sioner borde ju ej gä utöfver stamarternas 'Focke, Die 
Plianzenmischlinge . Frukterna öppna sig med svArighet 
i toppen medelst stärkt utböjda ribbor. Fröna felslA tili 
allra största delen; enstaka frön, som synas fullbildade. äro 
smalare än hos E. parvißorum. Pollenkorn en sam lade i tet- 
rader, äro stora som hos nämnda art men nAgot skrumpna; 
utskjutande pollenslangar künde ej pävisas. 
E. hirsutum L. — Yisby vid lasarettet 'Le. 
E. parvißorum Schreb. f. subglabrum Koch. — Yisby 
m. fl. st. ! 
f. tomentosum Hausskn. - üthem M. Östman!). 
E. palustre L. X parvißorum Schreb. — Yisby vid 
Kungsladugärden F och Kopparsvik!; Fole vid Soj- 
dungs (F). 
E. montanum L. — Tingstäde vid An F>; Östergarn 
