dringen, som beskrifves. är beroende pä rent yttre för- 
hâllanden. alltsâ ej ai ärftlig natur. Formen A kan säledes 
finnas i naturen 1909, men 1910 endast i herbariet. Formen 
A:s afkomlingar, eller kanske rent ai individen A. ifall den 
nu är flerärig, är dä form B. En tredje grupp reder sig 
ur svärigheten genom att uppställa kollektivarter. Päträtiar 
man en sérié former, som öfvergä i hvarandra, vaie sig 
det nu är bastardafkomlingar ur en eller Hera bastarder. 
modifikationsformer eller möjligen progressiva nybildningar. 
beskrifvas dessa samt och synnerligen under ett nytt namn. 
Sen detta är gjordt. päpekar man. att arten är synnerligen 
variabel säsom en särdeles utmärkande karaktär. Att denna 
art generation efter generation, allteftersom nya kombi- 
nationer af föräldrarnas egenskaper ingäs, flvttar sina grän- 
ser, omdanar sina former, speciellt om den har sitt Ursprung 
frän en korsning af ett par linnéanska arter med ett större 
antal differenspunkter. taster man sig ej vid. Ja. man ut- 
talar tili och med en from förmodan, att den vid siälfbe- 
fruktning sâ smäningom skall nä konstans. Klart är emel- 
lertid. att en hybridogen kollektivart ei som sädan nägonsin 
kan nä konstans. L'r densamma kunna naturligtvis sä .smä- 
ningom konstanta homozygota former utdifferentieras. men 
i och med detta spränges arten a 1 1 1 tvdligare sonder. 
Det barocka i att söka uppdela en art i sä och sä 
mânga elementararter ligger i öppen dag, dä det gäller 
växter, som normalt hafva korsbefruktning. emedan där 
ständigt finnes tillfälle tili omkombinering af egenskapsen- 
heterna, d. v. s. till uppkomsten af nya former. Afven vid 
ett relativt ringa antal differenspunkter mellan ett par arter 
blir det möjlighet tili uppkomst af en oerhörd iormrike- 
dom — vid 10 egènskapsenheter 1024 konstanta former och 
59049 former, om heterozygotindividerna äro utmärkta af 
ett särskildt utseende. Dessa former mäste ätminstone tili 
stör del bli endast graduellt skilda; vi fâ en kvantitativ 
ärftlig variation, och det var iu tydligt. att artbegräns- 
ningen dä endast kan fä ett rent subjektivt värde. Auktor 
