273 
ning i tvenne olika mendelska taltorhällanden. och detta 
blir torstäeligt, endast cm man antager. att de i de olika 
fallen använda, till sitt yttre utseende alldeles lika. gröna 
individerna innehâlla olika ärftliga anlag for den gröna 
färgen. Vidare kan päpekas. att Xilsson-Ehle 27 konsta- 
terat, att kom färgen och axtärgen hos hvete och blomfjälls- 
färgen hos hafre kan betingas af en eher fiera vid korsning 
själfständigt klyfvande enheter. utan att man pä färgen kan 
se nägon tydlig skillnad pa de olika individer. som äro bä- 
rare af en eller fiera at dessa enheter. Och Bateson 4 
har funnit. att ett par till utseendet fullkomligt lika. hvit- 
hiommiga individer af Lathyrus oiioratus trots hvitblom- 
migheten innehâlla hvar sin färgkomponent. hvilket emel- 
lertid först trader i dagen vid deras bastardering, emedan 
de da ge upphof tili en färgad bastard. Men dä den ena 
komponenten ei är tillräcklig för att färgen skall kunna 
framträda, kan en morfologisk beskrifning aldrig na dessa 
former;' de kunna endast genom experiment uppdagas. 
Alltsä: füllt konstanta former kunna tinnas. som ei i sina 
yttre egenskaper, men väl i sina ärftliga anlag äro skilda. 
Dä jag misstänkte, att en stör del af de vid Hörte 
växande bastardformerna af Lappa ei var att betrakta som 
primära hybrider utan tillhörde senare hybridgenerationer. 
i hvilka mendelsk klyfning och omkombination af föräld- 
rarnas egenskaper inträdt. insamlade jag frön af en individ. 
som med säkerhet hade sitt Ursprung ur en korsning offi- 
cinalis X tomcntosa, för att experimentellt utröna. om denna 
skulle ge en konstant eller polymorf afkomma. Fröindi- 
videns härkomst röide sig tydligt i hälkarnas byggnad. 
emedan här künde späras karaktärer af bäde officinalis och 
tomentosa. Sä voro de inre hälkfiällen nästan ända frän 
basen järnnt afsmalnande och öfvergingo säledes sä smä- 
ningom i en läng och smal udd, som i spetsen t. o. m. hade 
