278 
lay "k;ill nu först lämna en schematisk uppställning 
ai de för samtliga individer iakttsgna karaktärerna. sedan 
gifva en sammanfattande framställning af de viktigaste 
karaktärernas variabilitet och slutligen omnämna nägra för 
\ i^>a individer speciellt utmärkande karaktärer. 
Kmedan de erhällna individerna lätt läto sig fördela i 
en typ med gröna hälkar (virescenstyp), en annan med star- 
kare eller svagare brunfärgade nigrescenstyp ), har jag här 
uppfört dem i dessa tvä typer. 
Da ej annat angifves, äro bladskaften kompakta och 
hàlk italiens hake sont tig. 1. 
Virescenstypen. 
1. Höjd 80 cm. 
Korgskaft 3—8 cm. 
Korgvidd 1.8 cm. 
Nedre hfj. 8—11 mm., ganska 
stärkt nedböjda, upptill 
sv agi r ödakt iga i kanten. 
Inre hfj. smäningom afsmal- 
nande i en tydlig udd. 
4 . Höjd 50 cm. 
Korgskaft 2—3,;. cm. 
Korgvidd 1.5 cm. 
Nedre hfj 5— S mm. 
Inre hfj. smäningom atsmal- 
nande i en skarpt marke- 
rad spets, ljusröda. 
Xanaform. sont nästan gafin- 
tryck af en Uten L. minor.' 
5. Höjd 90 cm. 
Korgskaft 3 — 4,;. cm. 
Korgvidd 1.7 cm. 
Nedre hfj. 8- 10 mm. 
Inre hfj. röda, med föga mar- 
kerad udd. 
9 . Höjd 72 cm. 
Korgskaft 3—5 cm. 
Korgvidd 1,7 cm. 
Nedre hfj. 7—9 mm., inre som 
ind. 5. 
11 . Höjd 100 cm. 
Korgskaft 2—2,5 cm. 
Korgvidd 1 a cm. 
Nedre hfj. 10 mm. 
Inre med mycket otydlig spets. 
b Ick röda. 
Stjd/k mycket robust. 
12 . Höjd 125 cm. 
Korgskaft 1.5—3 cm. 
Korgvidd 1,3 an. 
Nedre hfj. 7—9 mm., mycket 
smala och fina. 
Inre hfj. med väl utbildad udd. 
jämnt, men dock ganska 
tvärt afsmalnandei denna. 
djupt rödbrnna. 
Bladskaft nästan kompakta. 
