282 
Xedre hij. 9— 15 mm., ovan- 
ligt bred a. 
Inre hti. med läng udd, stun- 
dom med tendens till hak- 
bildning. 
Korgskaft upptill sä smùning- 
om stark! vidgade, nägra 
med fiera blad. 
Bladskaft kompakt a. 
31. Höjd 60 cm. 
Korgskaft Op- 6 cm. 
Korgvidd 1,6 cm. blommande 
korgar). 
Korgvidd 1 .9 cm. afblommade 
korgar). 
Xedre hti. 4—8 mm. 
Inre hti. jämnt afsmalnande i 
en tydlig spets, roda. 
Ai de yttre hfj. de allra ne- 
dersta alldeles gröna, de 
därpä följande med brun 
bas, de öfre äfven alldeles 
gröna. 
34. Höjd 65 cm. 
Korgskaft 1—5 cm. 
Korgvidd l.s cm. 
Xedre hfj. 4—9 mm., ganska 
st a rkt i ledätriktade. 
Inre med ganska väl afsatt 
udd, tj/ist rödbruna. 
Xedre hfj. 7 — 12 mm. 
Inre hfj. som ind. 28. 
32. Höjd 80 cm. 
Korgskaft 2—6 cm. 
Korgvidd l.s cm. 
Anställa vi en jämförande granskning af de ofvan 
angifna karaktärerna för de olika individerna, och taga vi 
därvid först i betraktande de yttre hälkfjällens färg, sä finna 
vi. att 8 ind. tillhör a virescenstypen, 26 mgrescenstypen. 
Säledes ha vi de bä da typer na i talförhällandet 1 : 3,2 ö, hvil- 
ket mycket bra stammer med hvad man sknt/e vanta för en 
monohybrid klyfning enligt Mendels tag i fall den bruna 
hdlkfj älls fär gen (tomentosa; dominerade öfver den gröna 
officinalis). Detta för sä vidt bastarden själfbefruktats. 
Emellertid mäste samma talförhällande erhällas äfven ont 
bastarden befruktats med pollen af de bäda stamarterna. 
hvilket jag här antagit vara fallet, emedan bastarden synes 
vara själfsteril, blott befruktningen sker i samma propor- 
tion. Och da denna var öfverlämnad heit och hället ät tillfäl- 
