kicina var 19 timmar, och först efter 26 timmar har den 
försiggätt i sädan utsträckning, att en halfutvecklad kapsel 
erhâllits, under det att motsvarande tid for O. Lamarckiana 
var 23 V 2 timmar. Om detta beror pä, att pollenslangarna 
vâ'xa lângsammare, eller därpä, att stiftet är längre hos O. 
gigas (5—10 mm. längre än hos Lamarckiana ), vägar jag 
ej afgöra. 
En jämförelse mellan de med 0 gigas befruktade 
och de själfbefruktade blommorna af O. Lamarckiana 2 
skulle möjligen anses kunna lämna klarhet häri. I den 
själfpollinerade Serien ha vi befruktning efter 20 timmar 
(möjligen tidigare), i den gv'gns-pollinerade först efter 21 
timmar. Pollenslangarna af O. gigas synas sâledes i O. 
Lamarckianas Stift växa lângsammare än O. Lamarckianas 
egna pollenslangar. Men därför är det ej säkert, att de 
göra det i O. gigas egna Stift. 
Dä 19 timmar âtgâ för pollenslangen att genomväxa 
stiftet och detta var 85 mm. längt hos O. Lamarckiana, 
skulle vi fâ en tillväxthastighet af 4A7 mm. i tinnncn. Här- 
vid är dock att märka, att 19 timmar ej behöfver vara mi- 
nimumtid. Det kan mycket väl hända, att pollenslangen hun- 
nit ned tili ägget före 19 timmar efter pollineringen, men att 
sperm akärnorna ej hunnit förbi afskärningstället, och i sä 
fall uteblir naturligtvis befruktning. Äfven om spermakär- 
norna hunnit nedom detta Ställe, men ännu ej befruktat 
äggcellen, skulle man kunna tänka sig, att särchockeu in- 
verkade fördröjande eller hindrande pä befruktningen. — 
Talet 4,47 pä tillväxthastigheten är naturligtvis endast ett 
medelvärde, och det förefaller ej troligt, att pollenslangen 
växer lika hastigt heia tiden, dä Stameroff 1 ) för Colutea 
arborescens och Robinia pseudacacia visât, att pollenslang- 
arna tili en böjan växa längsamt, men att sedan tillväxthas- 
tigheten sä smäningom tilltager och när ett maximum, hvar- 
J ) Stameroff K.: Zur Frage über den Einfluss des Lichtes 
auf das Wachstum der Pflanzen. — Flora, Bd. 83, 1897, p. 147. 
