81 
jag ej lyckats finna mera än 2 strängar, som frän rot- 
stocken gä in i bladskaftet. Ett par cm. högre upp för- 
ena de sig tili en enda sträng, som nära bladskifvan skil- 
jer sig i 2 och vid inträdet i bladskifvan i 3 närbelägna 
strängar, 1 större median och 2 mindre, laterala. Dä för- 
loppet hos de tvä biadskaft, jag haft till förfogande. icke 
är füllt lika, är det ju möjligt, att det i allmänhet ej här är 
konstant. Polypodium Phegopteris har enligt Luerssen 2 
strängar, som i stjälkens nedre hälft förena sig tili en. 
Den fertile sporangieplätten är hvarken sä stör, ej hel- 
ler sä lifligt färgad som hos P. vulgare, men mycket större 
och mörkare än hos P. Phe- 
gopteris. Sporangiet är unge- 
fär af samma storlek som hos 
P. vulgare, men run dare och 
kortare skaftadt samt försedt 
med längre ring. Hos P. 
Phegopteris är sporangiet än- 
nu mindre och rundare, ännu 
kortare skaftadt och dess ring 
ännu längre. De af Luers- 
sen hos P. Phegopteris iakttag 
na hären i sporangiets spets 
har jag ej lvckats finna. In- 
. . Pars multiplicata folioli. 
nan man lösgjort sporangierna 
frän plätten, synas här, men dessa äro fästa vid bladet och 
ej vid sporangierna. Sporerna hos P. vulgare äro oftast njur- 
lika, hos de bäda andra tvärovala med platt (ej inböjd) 
bas, hos P. Phegopteris hälften mindre, hos här ifrägavaran- 
de form nägot mindre än hos P. vulgare. 
Ehuru säledes ätskilligt tyder pä hybriditet, anser 
jag det dock icke vara nog, utan föredrager att uppställa 
den säsom en varietet af P. vulgare under namnet phegop- 
teroides. Att jag gifvit den nytt namn, beror därpä, att jag 
icke i den mig tillgängliga litteraturen funnit nägon beskrif- 
ven var. eller form vara identisk med den. 
