ÎOS 
len auch Epilobiwn spicatum (angustifolium) und Gera- 
nium- Arten eine nicht unbedeutende Rolle bei der Rothfär- 
bung. In geringstem Grade sind übrigens eine ganze 
Reihe von Pflanzen, namentlich Compositen und Rosaceen 
(Coloneaster, Potent /lia - Arten etc.), an dem ganzen Effect 
betheiligt '). 
I den alpina regionen â alperna uppträder sàlunda 
anthocyan i rikligare eller sparsammare utbildning, hos 
icke fä växtformer under heia vegetationstiden (vär, som- 
mar och höst), en anthoct'anbildning, hvilken af denna an- 
ledning nära nog skulle kunna vara att betrakta som per- 
manent *>, hos andra växter äter gor sig gällande först pä 
och Arctostaphylos alpina, nämner Coaz äfven Berberis vulgaris 
och Prunus Padus med deras höstetid eldrödt, resp. djupt mörk- 
rödt färgade löfverk säsom alpernas förnämsta anthocyanproducen- 
ter. De bäda senast anförda formerna tillhöra emellertid icke 
regio alpina. — Coaz, I. Das Blatt und seine Entfärbung. (Mit- 
theilungen der Naturforschenden Gesellschaft in Bern aus dem 
Jahre 1879. Bern 1880. p. 11.) 
För de nordsvenska liögbergen föreligga, att döma efter 
den literatur, som jag varit i tillfälle att rädfräga, blott nägra 
sporadiska uppgifter om anthocyans utbredning hos den alpina 
regionens växter. Sä omnämner Vestergren anthocyanbildning 
inom Sarjekfj aliens Cesiolichen-samhälle hos Pedicularis lapponica 
(*de vegetativt-florala skotten ofta heit rödfärgade»), Pyrola 
minor (öfvervintrade rödaktiga blad i och Sibbaldia procumbens 
(knoppar i början gulhvita, sedan rödfärgade), och i samband med 
en Observation öfver Cesiolichen-växterna ä Sarvesjokk den 12 
augusti 1900 heter det hos samme författare beträffande vegeta- 
tionens redan dâ ty dligt utpräglade höstfärgning: > Salix herbacea 
och Betula nana hade delvis redan gulnade, vid beröring lätt af- 
fallande blad. Nägot senare lyste en del arter med intensivt röd- 
färgade blad: Diapensia »mörkt karminröd), Arctostaphylos alpina 
(en intensivt blodröd färg), ärsskott af lingon (karminröda), Myr- 
tillus nliginosa (karminröd).» — Vestergren, Ï. Om den olikfor- 
miga snöbetäckningens inflytande pä Vegetationen i Sarjekfjällen. 
(Botaniska Notiser för är 1902. Lund 1902. p. 241.) pp. 252, 
254, 255. 
] ) O verton, E. Beobachtungen und Versuche über das Auf- 
treten von rothem Zellsaft bei Pflanzen. (Pringsheim ’s Jahr-, 
bûcher für wissenschaftliche Botanik. Dreiunddreissigster Band. 
Leipzig 1899. p. 171.) p. 172. 
*) »Periodiciteten blir .... här mindre stärkt framträdande, 
eftersom höst- och värfärgning mängen gang nästan omärkligt gä 
öfver i hvarandra ; rödfärgningen skulle sälunda här i fiera fall 
