120 
Beck i hans ofvan citerade arbete öfver Schneebergs flora, 
liksom äfven den der använda nomenklaturen i det stora 
heia blifvit följd. 
Beträffande öfriga anatomiska egendomligheter, som 
tillkomma här behandlade alpina växtformer, och som i en 
eller annan punkt kunna vara af intresse med hänsyn till 
det tema, som här närmast föreligger, ma hänvisas till ar- 
beten af Wagner 1 ), Lazni ewski 2 ) och Hollstein 3 ). 
Selaginella selaginoides (L.) Link. 
De basala bladen ofta stötande stärkt i gult eller 
orangerödt; samma färg tillkommer merendels äfven de 
sporangiebärande bladen. 
Sâsom jag tidigare visât 4 ), synas inom familjen Sela- 
ginellaceae anthocyanfärgämnen totalt saknas. De här upp- 
trädande röda pigmenten äro nemligen antingen membran- 
färgämnen med frän anthocyan fullständigt afvikande egen- 
skaper eller ocksä karotinsubstanser, bundna vid kromato- 
forer. Hos Selaginella selaginoides, som med hänsyn tili färg- 
ämnets natur är att räkna tili den senare gruppen, härrör 
de gulröda bladens färgning af tili kromoplaster omvand- 
lade kloroplaster. 
Selaginella Helvetica (L.) Link. 
I kanske ännu högre grad än föregäende art företer 
Selaginella Helvetica ett brokigt färgspel, i det att här en 
1 ) Wagner, A. Zur Kenntniss des Blattbaues der Alpen- 
pflanzen und dessen biologischer Bedeutung. (Sitzungsberichte der 
kaiserlichen Akademie der Wissenschaften. Mathematisch-natur- 
wissenschaftliche Classe. CI. Band. Abtheilung I. Wien 1892. 
p. 487.) 
2 ) Lazni ewski, W. von. Beiträge zur Biologie der Alpen- 
pflanzen. (Flora oder Allgemeine botanische Zeitung. 82. Band. 
Jahrgang 1896. p. 224.) 
3 ) Hollstein, O. Beiträge zur vergleichenden Anatomie der 
Stengel und Rhizome von dikotylen Alpenpflanzen. Inaugural-Dis- 
sertation. Göttingen 1907. 
4 ) Gertz, O. 1. c. pp. XXIX. 5 — 8. 
