155 
dermis lokaliseradt anthocyan, medan basala, âldrade blad 
förde i riklig mängd samma färgämne, lokaliseradt i grund- 
parenkymet. 
Oxalis Acetoselia L. 
Den bläfärgning af bladens undersida, hvilken ej säl- 
lan iakttages hos denna art, fann jag hos individ i Schnee- 
bergs krummholzregion härröra af anthocyanförande cellsaft 
i epidermis, en lokalisation, som sälunda är i fullständig 
öfverensstämmelse med den jag tidigare visât vara för ar- 
ten utmärkande 1 ). 
Af anthocyan härrörande färgning träffas äfven ä 
rhizomerna, hvilkas internodier hafva en mer eller mindre 
tydligt framträdande, rosenröd kolorit, särskildt när de be- 
finna sig ofvan jord. Anthocjmn uppträder här i de peri- 
fera barkparenkymcellerna, men, som det synes, ej i epider- 
mis. Centralcylindern omgifves af en parenkymväfnad, rik- 
ligt stärkelseförande och i fullkomlig saknad af anthocyan. 
I stallet utbildas detta färgämne, som nämndt, perifert, hvar- 
est stärkeise finnes blott sparsamt eher saknas. 
De â rhizomet befintliga köttiga, tandliknande läg- 
bladen samt der uppträdande knutformiga och efter blad- 
skaftets aflossning persisterande basaldelar af mellanbla- 
den ■) utbilda anthocyan med lokalisation i barkparenky- 
mets perifera cellrad. Liksom fallet var med rhizomet, An- 
nes kring den svagt utbildade kärlknippeväfnaden i Gen- 
trum af bladets skärformiga tvärsnittsyta en rikligt stär- 
kelsereserverande väfnad, som är i saknad af anthocyan. 
Alla lâgbladets väfnader sakna fullständigt kloroplaster. 
Pä samma sätt förhäller sig i sistnämnda hänseende rhi- 
zomet. 
ßlomskaftet visar kräftig, lokal anthocyanbildning vid 
insertionspunkten för blommans tvenne opponerade föi'blad, 
’) Gertz, O. 1. c. p. 252. 
■) Nämnda aflossning" sker medelst en anatomiskt preforme- 
rad led omedelbart ofvan bladskaftets ansvällda basaldel, hvarest 
parenkymet visar sig vara anmärkningsvärdt smäcelligt. 
