176 
I. 
II. III. 
Rosa caiiina [koll.] 
Nypon kvarsitta ö. heia vintern. 
Sagin a nodosa 
— 
a. a. 
Scabiosa Columbaria 
b. 
— — 
Scleranthus annuus 
c. 
Upl. 7 /t 97. 
* album 
a. a. 
* rupestre 
— 
a. a. 
(Skane 55 3 19 1 1 ck 
Sesleria coerulea 
— 
— b. 
Silcne nutans 
a. 
— — 
Upl. 7 3 97. 
Spiræa Filipendula 
— 
— b. 
Upl. 3 4 97. 
Thymus Serpyllum 
c. 
b. — 
Upl. 20 /c 97. 
Trifolium arvense 
c. 
— — 
Upl. 7 / 6 97. 
Verbascum Thapsus 
<\ 

Upl. 17 4 97. 
Veronica spicata 
— 
b. b. 
Upl. s0 /s 97. 
Viscaria alpina 
— 
a. — 
Jmt. •; 98. 
Summa 75 arter. 
Af de undersökta arterna hör ungefär fjärdedelen (21 
arter = 28 %) tili grupp c, hvars representanter ännu mot 
slutet af den kalla firstiden ägde manga — tlertalet frön 
eller frukter kvar i sina kapslar, korgar etc. De fiesta af 
dem äro mer eller mindre typiska alfvarväxter: Arabis 
hirsuta, Arenaria serpyllifolia, Artemisia rupestris, Carex 
g laue a , Carlina vulgaris, Draba incana, Galium palustre 
och verum, Plantago lanceolata och maritima, Potentilla 
fruticosa och verna, Thymus Serpyl/um, Trifolium arvense, 
j Verbascum Thapsus). Yid tiden för mitt besök innehade 
Artemisia rupestris, Carlina vulgaris och Trifolium arvense 
de största trö -mängderna. Stjärntisteln häfdar saledes 
äfven ute pä det bläsiga och vindöppna alfvaret sin ställ- 
ning som värt lands kanske mest typiska vinterstandare. 
Artemisia Absinthium, Cynoglossum officinale, Galium 
aparine, Hyoscyamus niger och Plantago major ha alla 
utan tvifv r el människan att tacka för sin förekomst pä Öland. 
Antagligen är äfVen Scleranthus an mais att anse som ett 
kulturelement. Bland ruderatväxterna utmärkas framför 
allt Cynoglossum och Hyoscyamus genom sen fröspridning; 
