211 
I äldre och yngre blad samt i fruktskaften uppträder 
anthocyan subepidermalt. I blomfodret synes det emeller- 
tid företinnas i epidermis. 
Pyrola minor L. 
Ölvervintrande blad kräftigt rödfärgade af anthocvan, 
bundet vid mesofyllet. I rikliga mängder föra särskildt 
palissadparenkymets celler detta färgämne. 
Pyrola minor tillhör lioran ä Schneeberg, der den all- 
mänt förekommer pä skuggrika Ställen i bergsskogarna ända 
upp i krummholzregionen. Ofvan anförda uppgift om väx- 
tens anthocyanfärgning har emellertid icke grundats pä 
iakttagelser â individ inom nämnda omräde, utan afser 
vintergröna individ i Lunds botaniska trädgärd (febru- 
ari 1911). 
Pyrola secunda L. 
Lika litet som ofvan beskrifna art utgörande ett ele- 
ment i den rent alpina Vegetationen â Schneeberg, träffas 
mom bergs- och föralpregionen af detta bergsmassiv Py- 
rola secunda icke sällan. Fiera individ, hvilka anträffats i 
barrskog migra hundra meter nedanför Baumgartnerhaus, 
hade stamled och bladskaft färgade af anthocyan, äfven här 
med utbredning i celler innanför epidermis. 
Beträffande ett Pyrola secunda- individ frän analog 
stândort â Wendelstein, har tidigare derom gjorts följande 
notering: Vid undersökning af ett svagt rödfärgadt undre 
internodium befans anthocyan bundet vid barkparenky- 
met. Företrädesvis de cellrader. som lâgo i närheten af 
kärlknippeväfnaden, voro utmärkta genom anthocyanhalt 
(V» 1905).» l ) 
Androsace chamaejasme Host. 
Denna art torde fâ räknas bland de växter, tillhö- 
rande Schneebergs alpina Hora, hvilka utbilda anthocyan i 
mer än vanligt riklig mängd. Sâlunda visa nästan alltid bla- 
dens spetsar rödfärgning, och icke sällan uppträder heia den 
1 ) Gertz, O. 1. c. p. 321. 
